Ухвала 
                           
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 459/760/17
провадження № 61-39040св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В.,              Сімоненко В. М.,
 
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Червоноградська міська рада Львівської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року в складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.,
 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Червоноградської міської ради Львівської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що її бабусі ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та дідусеві ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на праві спільної сумісної власності належала квартира           АДРЕСА_1 . 
Після смерті бабусі ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася.
11 жовтня 2013 року її дідом ОСОБА_5 складено заповіт, згідно якого належну йому на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 , а також все інше майно, що буде належати йому на день смерті заповів їй - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у рівних частках.
Після смерті дідуся, нею в межах шести місяців, прийнято спадщину шляхом подання заяви на отримання спадщини за заповітом. У той же час,               ОСОБА_6 у встановлений законом строк спадщини не прийняла, а рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року останній було відмовлено у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Вона звернулася в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва через відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно.
З урахуванням наведеного, позивач просила визнати за нею право власності на квартиру  АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21 липня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що померлий ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 , проте не оформив її та не здійснив державну реєстрацію права на спадщину, а тому позивачка має право на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, зокрема на квартиру  АДРЕСА_1 .
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що рішенням суду першої інстанції порушені права  ОСОБА_6 , оскільки вона не відмовлялася від своєї частки у спірній квартирі, та бажає оформити право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом від 11 жовтня 2013 року.
У липні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції  норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У вересні 2018 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_6 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.
 
Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 13 квітня 2020 року призначений повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.
 
У квітні 2020 року справу розподілено судді-доповідачу. 
 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів. 
 
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради Львівської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування призначити до судового розгляду.
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:	С. Ю. Мартєв   Є. В. Петров   В. М. Сімоненко