Номер провадження: 22-ц/813/5313/20 
Номер справи місцевого суду: 501/2555/19
Головуючий у першій інстанції Смирнов  В. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, на рішення Іллічіського міського суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Смирнова В.В. 19 грудня 2019 року у м. Чорноморськ Одеської області, -
встановила:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1  з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені, на підставі чого просила суд розірвати шлюб (а.с. 2).
Відповідач ОСОБА_1 надав заяву, згідно якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав (а.с. 25).
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, 15 грудня 2004 року,?актовий запис № 511 (а.с. 28-29).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким залишити позов без розгляду з підстав, передбачених п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не виявив невідповідності позовної зави процесуальному закону та свавільно проігнорував, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 та 177 ЦК України. Крім того, суд не з`ясував обставини сімейних стосунків,  не встановив причину та час припинення сімейних відносин, тощо (а.с. 37-44).
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року зі змінами «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді питання про розірвання шлюбу, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 511 (а.с. 3, 9).
Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають дитину, доньку –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4).
З викладених ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу доводів вбачається, що на момент розгляду справи позивач та відповідач дійсно проживають у квартирі, що належить позивачу, за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, спільне проживання сторін як подружжя припинилось більше трьох років тому, кожний зі сторін проживає у окремій кімнаті окремо, дитина проживає у кімнаті разом із матір`ю, ведення спільного господарства припинено, шлюб носить формальний характер.
Крім того, ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідач, у присутності дітей, систематично принижує її гідність, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. Підтвердженням вказаного є розглянута Іллічівським міським судом Одеської області 14 травня 2020 року адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 КУпАП про застосування домашнього насильства стосовно позивача та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 14 травня 2020 року, ОСОБА_1 було визнання винним у вчиненні домашнього насильства, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 170 грн. Вказане судове рішення було залишене у силі після його перегляду Одеським апеляційним судом.
У силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. 
Як регламентує ст. 1 ч. 2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
При цьому згідно із ст. 24 ч. 1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.
Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягали задоволенню, тому що примирення, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї і шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін.
Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не виявив невідповідності позовної заяви процесуальному закону та свавільно проігнорував, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 та 177 ЦК України, оскільки на підтвердження вказаного апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовна заява по формі і за своїм змістом відповідає вимогам статті 175 ЦПК; до позовної заяви додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі (стаття 177 ЦПК); справа відноситься до юрисдикції загальних судів та підсудна Іллічівському міському суду Одеської області (статті19,27 ЦПК); підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення заяви (стаття 185 ЦПК) та відмови у відкритті провадження у справі (стаття 186 ЦПК) немає, на підставі чого суд обґрунтовано прийняв до розгляду та відкрити провадження у даній справі.
Також безпідставним є довід апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не з`ясував обставини сімейних стосунків, не встановив причину та час припинення сімейних відносин, оскільки суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 19 вересня 2019 року судом було надано строк на примиренн ОСОБА_4 та ОСОБА_1  до ІНФОРМАЦІЯ_4 грудня 2019 ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.
Однак, у вказаний строк примиррення між сторонами не відбулось, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що сімейні стосунки сторони не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, та зробив правильний висновок про задоволення позову.
Також колегія суддів враховує викладену у відзиві на апеляційну скаргу від 24 червня 2020 року позицію позивача у справі ОСОБА_1 , яка категорично не згодна на збереження шлюбних відносин та на примирення із відповідачем.
У ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 15 липня 2020 року.

      Головуючий                                                              С.О. Погорєлова 

Судді                                                                 А.П. Заїкін

        О.М. Таварткіладзе