УХВАЛА

27 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 640/11121/19
адміністративне провадження № К/9901/16855/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., 
перевіривши касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від     06 лютого 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року
у справі № 640/11121/19
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Груп" 
до Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Комунальне підприємство "Київська міська лікарня ветеринарної медицини" 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

установив:
ТОВ "Фін-Інвест Груп" звернувся з позовом до  Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва, в якому просило суд:
- визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва    в частині повернення стягувачу без виконання наказу Господарського суду м. Києва від 15.05.2019 у справі №910/10900/18;
- зобов`язати УДКС України     у Подільському р-ні м. Києва прийняти до виконання наказ Господарського суду м. Києва від 15.05.2019 у справі №910/10900/18.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від     06 лютого 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року, позов задоволено частково. 
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу. 
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у   частині першій   цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених   частинами другою   і   третьою   статті 353 цього Кодексу.
Відтак касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції, відповідно до ч. 4 ст. 328 КАС України. 
Касаційна ж скарга в частині обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції наведеного не містить. Фактично скарга позивача в частині наведених обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи та незгоду з оцінкою доказів судами попередніх інстанцій, без зазначення випадків встановлених ч. 4 ст. 328 КАС України.
Враховуючи, що скаржником в касаційній скарзі не викладено підстави для касаційного оскарження, суд прийшов до висновку про наявність підстав для її повернення. 
Відповідно до ч. 7 ст. 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
Керуючись статтями 248, 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від     06 лютого 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2020 року - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    О.О. Шишов