УХВАЛА

05 серпня 2020 року 
Київ
справа №800/234/17
адміністративне провадження №Зі/9901/127/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шишова Олега Олексійовича від розгляду справи №800/234/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на посаді, 
в с т а н о в и в :
В провадженні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним та скасування рішення від 29 серпня 2017 року №2560/0/15-17, поновлення на посаді судді.
4 серпня 2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Шишова Олега Олексійовича, який визначений протоколом автомазиваного розподілу судової справи між суддями для її розгляду.
В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 посилалась на те, що Вища рада правосуддя, яка є відповідачем в цій справі, вносила подання Президенту України про призначення суддів Верховного Суду, а також наділена повноваженнями, управлінськими функціями щодо вирішення питання відкриття та вирішення дисциплінарних справ, вирішення питання щодо можливості звільнення суддів Верховного Суду. Отже, на переконання заявниці, судді цього суду перебувають у межах дисциплінарної юрисдикції Вищої ради правосуддя. Враховуючи зазначене, заявниця вважає, що Вища рада правосуддя, з точки зору своїх повноважень, є органом влади, який вирішує професійну долю суддів Верховного Суду, а тому вона як позивач у справі, має обґрунтовані сумніви та побоювання щодо відсутності у судді Шишова Олега Олексійовича незалежності та неупередженості при розгляді її позову, оскільки він не може забезпечити незалежність та безсторонність.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 5 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шишова Олега Олексійовича визнано необґрунтованою та передано її для розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу.
Постановляючи означену ухвалу Верховний Суд виходив з того, що доводи та аргументи, що містяться в заяві про відвід, не містять обставин, визначених статтями 36, 37 КАС України, за наявності яких суддя Шишов Олег Олексійович підлягає відводу, а наведені у заяві мотиви не можуть слугувати підставою для відведення цього судді, оскільки такі мотиви грунтуються виключно на припущеннях та оціночних судженнях.
За правилами частини четвертої статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від            5 серпня 2020 року заяву про відвід судді Шишова Олега Олексійовича передано для вирішення судді Желтобрюх І.Л.
Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження.
Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу судді Шишова Олега Олексійовича, Верховний Суд виходить з наступного.
В обґрунтування заяви про відвід судді позивач посилається на положення пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.
Відповідно до означеної норми суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Водночас, для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.
Зміст заяви про відвід судді Верховного Суду Шишова Олега Олексійовича у даній справі та наведені на її обґрунтування обставини свідчать про відсутність обставин, які б викликали сумнів у незалежності, безсторонності, неупередженості та об`єктивності судді, а обставини, на які посилається заявниця, і які, на її думку, можуть виключати участь судді у розгляді справи, від судді не залежать і не пов`язані безпосередньо з його рішеннями, діями чи бездіяльністю.
Крім того, у статті 20 параграфу 2 Законодавчого інструментарію щодо конфліктів інтересів Ради Європи зроблено такий виняток: «Приватні інтереси не складають конфлікту інтересів, якщо всі інші судді в країні мали би такий самий конфлікт інтересів».
За правилами статей 22, 266 КАС України справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя підлягають розгляду Верховним Судом як судом першої інстанції.
Отже, при розгляді конкретної справи не утворює конфлікту інтересів такий приватний інтерес, який мають усі інші судді.
Таким чином, у ситуації, що розглядається, справу неможливо буде передати будь-якому іншому судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, адже, за логікою заявниці, всі судді матимуть той самий приватний інтерес.
Враховуючи викладене, за результатами розгляду заяви позивача Судом не встановлено будь-яких обставин, які б давали підстави для відводу судді Шишова Олега Олексійовича, а доводи заяви про перебування суддів Верховного Суду, зокрема і судді Шишова Олега Олексійовича, в межах дисциплінарної юрисдикції Вищої ради правосуддя, не можуть в контексті підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, тлумачитись як такі, що свідчать про сумнів у неупередженості або об`єктивності самого судді.
За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шишова Олега Олексійовича від участі у розгляді даної справи слід відмовити.
Керуючись статтями     36, 39, 40, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шишова Олега Олексійовича від розгляду справи 800/234/17 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                         І.Л. Желтобрюх