КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження                                            
№ 22-ц/824/11120/2020                                                                         
 
                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                     І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020року                                                           місто Київ
                                                                                       справа № 759/8514/19                               
                              
Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   головуючого судді: Борисової О.В.
                                        суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
                       
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року в частині зупинення провадження у справі, постановлену під головуванням судді Муранової-Лесів І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Наталія Вікторівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про звернення стягнення на майно спадкоємця,-
 
                                                        В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив звернути стягнення на спадкове майно, що належало спадкодавцю      ОСОБА_7 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визнання права власності за  ОСОБА_1 , а саме, на:
- земельну ділянку кадастровий номер 3211300000:69:029:0152, площею 0,0966 га (966 кв.м) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 100800 грн.;
- земельну ділянку кадастровий номер 3211300000:69:029:0150, площею 0,0918 га (918 кв.м) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 95800 грн.;
- земельну ділянку кадастровий номер 3211300000:69:029:0151, площею 0,1098 га (1098 кв.м) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою:  АДРЕСА_1 , вартістю 59400 грн.;
- земельну ділянку кадастровий номер 3211300000:69:029:0153, площею 0,2107 га (2107 кв.м) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 101700грн.;
- земельну ділянку кадастровий номер 3211300000:69:029:0183, площею 0,2042 га (2042 кв.м) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 86400 грн.;
- земельну ділянку кадастровий номер 3222783800:03:007:0042, площею 2,740 га (27400 кв.м) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Липівської сільської ради Макарівського району Київської області, вартістю 663000 грн.;
- домоволодіння загальною площею 247,6 кв.м, що розміщується на земельній ділянці з кадастровим номером 3220882600:04:002:0559 загальною площею 0, 0706 га, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 4946000,00 грн., у тому числі: житловий будинок вартістю 4374000,00 грн., земельна ділянка вартістю - 572000,00 грн.
В обґрунтування вимог посилався на те, що 31 грудня 2012 року  ОСОБА_7 взяв у нього борг за договором  позики 700000,00 доларів США, строком на п`ятьроків і зобов`язавсяне пізніше 01 січня 2018 року, повернути 800000,00 доларів США, із яких 100000,00 доларівСША - плата  за користування грошовими коштами.
Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, свої зобов`язання за договором позики зажиттяостаннійне виконав.
Зазначав, що згідно матеріалів спадкової справи  №7/2017, відкритої за заявою ОСОБА_3 , остання після смерті чоловіка прийняла спадкове майно згідно із заповітом від 29 березня 2017 року №296, посвідченим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Горняк Х.В.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року стягнуто з  ОСОБА_3 як спадкоємця ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 800000,00 доларів США.
Посилався на те, що ОСОБА_3 ухиляється від обов`язку зазначеного у статті 1282 ЦК України щодо погашення заборгованості в розмірі 800000,00 доларів США, шляхом одноразового платежу на його банківський рахунок, що зумовило необхідність судового захисту його порушеного права.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року в прийнятті визнання позову відповідачем ОСОБА_3 , згідно з заявою про визнання позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 01 листопада 2019 року, поданої представником відповідача адвокатом Басараб Н.В. відмовлено.
Клопотання представника третьої особи адвоката Аністратенка О.І., який дії від імені ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі задоволено частково.
Зупинено провадження у даній цивільній справі №759/8514/19 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В.,     ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про звернення стягнення на майно спадкоємця до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №756/16586/17 за позовом  ОСОБА_5 до  ОСОБА_3 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. про визнання батьківства, яка перебуває на розгляді у Святошинському районному суді міста Києва.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати.
В обґрунтування вимог посилався на те, що 07 липня 2020 року адвокат Аністратенко О.І. надав в якості підтвердження свої повноважень на представництво інтересів малолітнього ОСОБА_6 : оригінал ордеру серії КС №717831 на представлення у Бориспільському міськрайонному суді Київської області « ОСОБА_5 », угоду про надання правових послуг від 07 липня 2020 року, укладеного між адвокатом Аністратенко О.І. та         ОСОБА_5 .
Вказував, що фізична особа  ОСОБА_5 не є ні відповідачем, ні третьою особою у даному процесі.
Вважає, що адвокат Аністратенко О.І. не надав належних документів в якості підтвердження своїх повноважень на представництво саме малолітнього ОСОБА_6 .
Зазначав, що суд першої інстанції не взяв до уваги ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, якою провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_5 ,яка діє як законний представник в інтересах      ОСОБА_6 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. про стягнення заборгованості із спадкоємця було закрито.
Посилався на те, що судом апеляційної інстанції при постановленні вказаної ухвали було встановлено, що  ОСОБА_7 не є батьком      ОСОБА_6 , який, у даному разі, не є спадкоємцем прав та обов`язків померлого відповідно до положень ст.ст.1218,1222, 1261 ЦК України.
Вважає, що ухвала Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року має характер преюдиційної для даної справи.
Вказував, що взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №756/16586/17 Бориспільський міськрайонний суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи.
Зазначав, що безпідставне зупинення провадження у даній справі порушує законне право позивача на отримання присудженого по договору позики та призводить до затягування строків розгляду справи.
Від ОСОБА_5 , як законного представника ОСОБА_6 до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вказувала на те, що апеляційна скарга є безпідставною, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просила ухвалу суду залишити без змін.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.6 ч.1 ст.251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.
Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.
Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).
Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визнання права власності за  ОСОБА_1 
07 липня 2020 року адвокатом Аністратенком О.І., який діє в інтересах третьої особи - неповнолітнього ОСОБА_6 у судовому засіданні суду першої інстанції було заявлено клопотання про зупинення провадження у вказаній цивільній справі до прийняття рішення Святошинським районним судом міста Києва у справі №756/16586/17 за позовомОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. про визнання батьківства та видачею приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яворською Н.В. свідоцтв на право власності на спадкове майно, яке є предметом даного позову.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що у даній справі позивач, мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_3 добровільно не виконала рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року у справі №759/2975/18, яким було стягнуто суму боргу за договором позики, укладеним між ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_7 .
Вказував, що до участі у справі №759/2975/18 неповнолітнього сина  ОСОБА_7  -  ОСОБА_6  залучено не було, не зважаючи на те, що в матеріалах справи є спадкова справа. 
Зазначав, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року у справі №759/2975/18 стосується спадкового майна, що належало спадкодавцю ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а неповнолітній  ОСОБА_6  згідно з ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині померлого. 
Вказував на те, що неповнолітній ОСОБА_6 , який, як майбутній спадкоємець майна померлого батька ОСОБА_7 , не визнавав позов ОСОБА_1  щодо стягнення на його користь заборгованості в розмірі 800000,00 доларів США, та заперечує проти його вимог в повному обсязі. 
Вважає, що  якщо позов  ОСОБА_1  визнала відповідач     ОСОБА_3 , то лише за рахунок своєї частки у спадковому майні остання може задовольняти вимоги ОСОБА_1 . Інше спадкове майно, частки на яке ще не визначені і частину якого успадкує неповнолітній ОСОБА_6 , наразі неможна розглядати як предмет даного позову, на яке хоче звернути стягнення позивач.
Посилався на те, що перш за все необхідно визначити яка частка спадкового майна буде належати  ОСОБА_3 , для чого дочекатися видачі свідоцтв на право власності на спадкове майно, що неможливо до прийняття рішення у справі №756/16586/17 про визнання батьківства, що знаходиться в провадженні Святошинського районного суду міста Києва. 
Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а 23 серпня 2017 року ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 звернулися до приватного нотаріуса Яворської Н.В. із заявами про прийняття спадщини.
Крім того, з наявних у спадковій справі документів встановлено, що в провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №756/16586/17 за позовом  ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. про визнання батьківства, яка на даний час не розглянута.
У зв`язку з наведеним, видача свідоцтв про право на спадщину по спадковій справі, відкритій щодо майна ОСОБА_7  нотаріусом призупинена.
З матеріалів спадкової справи також вбачається, що свідоцтва про право на спадщину, зокрема, на вказане в позовній заяві майно, відповідачем не отримане.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Таким чином, неповнолітній  ОСОБА_6 в особі свого законного представника ОСОБА_5 , яка наразі проти позову заперечує, у випадку встановлення батьківства у цивільній справі №756/16586/17, має право виконати вимоги кредитора  ОСОБА_1  у безспірному порядку, або заперечувати проти таких вимог з підстав, визначених чинним законодавством, оскільки спадщина належить спадкоємцю, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, з моменту її відкриття.
Колегія суддів вважає, що вирішення позовних вимог у справі №756/16586/17, в якій встановлюється батьківство померлого спадкодавця ОСОБА_7 щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , є визначальним для вирішення позовних вимог про звернення стягнення на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 , які заявлені позивачем у даній справі, оскільки у разі визнання ОСОБА_7 батьком ОСОБА_6 даний факт буде впливати на коло спадкоємців, які прийняли спадщину у вигляді зазначеного позивачем нерухомого майна, що має наслідком визначення обов`язкової частки у спадщині малолітнього   ОСОБА_6 .
Встановивши, що у справі, яка переглядається №759/8514/19, існує вмотивований зв`язок між очікуваними висновками рішення суду у справі №756/16586/17 за позовом  ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. про визнання батьківства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі №759/8514/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №756/16586/17.
Зупинивши провадження у даній справі, суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.
Отже, зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №756/16586/17 не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.
Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, якою провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_5 , яка діє як законний представник в інтересах ОСОБА_6 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Яворська Н.В. про стягнення заборгованості із спадкоємця було закрито та яка має преюдиційний характер в частині того, що ОСОБА_7 не є батьком ОСОБА_6 , який, у даному разі не є спадкоємцем прав та обов`язків померлого відповідно до положень ст.ст. 1218,1222,1261ЦК України колегія суддів відхиляє, оскільки обставини щодо встановлення батьківства  ОСОБА_7 щодо ОСОБА_6 не були предметом розгляду у справі, яка переглядалася судом апеляційної інстанції.
Щодо доводів представника позивача про неналежне підтвердження повноважень адвоката Аністратенка О.І. на представництво інтересів третьої особи неповнолітнього ОСОБА_6 колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.
Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Отже, чинний ЦПКУкраїни надає право законним представникам представляти інтереси своїх неповнолітніх дітей самостійно або доручити ведення справи в суді адвокату.
Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Положеннями ч.4 ст.62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
З матеріалів справи вбачається, що третя особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є неповнолітнім і в його інтересах діє законний представник - його мати ОСОБА_5 
ОСОБА_5 , як законний представник свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , діючи в його інтересах, керуючись нормами ЦПК України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», уклала з адвокатом Аністратенко О.І. угоду про надання правових послуг від 07 липня 2020 року.
На підтвердження повноважень адвоката як представника третьої особи у Бориспільському міськрайонному суді Київської області адвокатом Аністратенко О.І. відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» було надано оригінал ордеру серії КС №717831.
При цьому, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що уповноважувати адвоката представляти інтереси неповнолітнього в суді має саме законний представник неповнолітнього, а не сам неповнолітній.
Отже, повноваження адвоката Аністратенка О.І. на представництво інтересів третьої особи неповнолітнього ОСОБА_6 в суді підтверджені належним чином.
Згідно з п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до статті 125 ЦПК України  зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.
А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі призводить до затягування строків розгляду справи спростовуються вищевикладеним.
Посилання апеляційної скарги на те, що безпідставне зупинення провадження у даній справі порушує законне право позивача на отримання присудженого по договору позики не спростовують правильних висновків суду щодо зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року в частині зупинення провадження у справі постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
 
                                                    П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2  - залишити без задоволення.
  
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2020 року в частині зупинення провадження у справі - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
 
Судді: