ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року 
м. Київ
справа №808/2768/17
адміністративне провадження № К/9901/63815/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
cудді-доповідача – Радишевської О.Р.,
суддів – Кашпур О.В., Уханенка С.А.
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №808/2768/17
за позовом  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до військової частини – польова пошта НОМЕР_1 , за участю третьої особи – Міністерства оборони України – про визнання протиправним і скасування наказу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року, постановлене в складі: головуючого судді Татаринова Д.В., і постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Кругового О.О., суддів Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.           ОСОБА_1 (далі – позивачка) в інтересах ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до військової частини – польова пошта НОМЕР_1 (далі – відповідач), за участю третьої особи – Міністерства оборони України (далі – третя особа), із вимогами: визнати протиправним і скасувати наказ командира військової частини – польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2015 №172 у частині того, що смерть солдата ОСОБА_3 (далі – ОСОБА_3 ) не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.
2.          На обґрунтування вимог позивачка зазначила, що є матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_2 – доньки загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Позивачка вказує, що останній був механіком-водієм зенітно-ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, загинув при виконанні обов`язків із захисту Батьківщини у зоні проведення антитерористичної операції, а тому ОСОБА_2 має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-XII). Проте позивачка не має змоги звернутись за отриманням такої допомоги, оскільки відповідно до наказу командира військової частини – польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2015 №172 смерть солдата ОСОБА_3 не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби. Водночас позивачка наголошує, що в оскаржуваному наказі не зазначені обставини, відповідно до яких командир військової частини НОМЕР_2 дійшов висновку про те, що смерть військовослужбовця не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Також позивачка зазначає, що немає жодного доказу, який би підтверджував те, що смерть ОСОБА_3 настала через самогубство, а не у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби.
3.          Відповідач проти позову заперечував і вказав, що відповідно до довідки про причину смерті 29.05.2015 було встановлено, що смерть настала внаслідок навмисного самоушкодження, причина смерті була встановлена судово-медичним експертом. Відповідач указує, що в таких випадках за результатами розслідування не складається акт і не беруться на облік нещасні випадки, що сталися з військовослужбовцями у разі самогубства. Таким чином, наказом від 28.05.2015 №172 було визначено, що «смерть настала під час проходження військової служби, не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4.          Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 14.08.2014 №202, ОСОБА_3 було зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено механіком-водієм зенітного ракетного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .
5.          Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.05.2015 №172 солдата ОСОБА_3 , механіка-водія зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, який загинув 28.05.2015 в результаті наскрізного вогнепального кульового ушкодження голови з численними переломами кісток обличчя, черепу та ушкодженням мозку, виключено зі списків особового складу частини, зі списків Збройних Сил України та всіх видів забезпечення з 28.05.2015. Смерть настала під час проходження військової служби, не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
6.          28 травня 2015 року командиром військової частини – польова пошта НОМЕР_1 видано наказ №1895 «Про призначення службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_3 ».
7.          У довідці про причину смерті від 29.05.2015 (до форми №106/о №217, видається для поховання), виданій Лисичанським міським відділенням Луганської обласної ради Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи зазначено, що причиною смерті ОСОБА_3 є наскрізне вогнепальне кульове пошкодження голови з численними переломами кісток обличчя, черепу та ушкодженням мозку.
8.          Актом спеціального розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_3 в зоні проведення антитерористичної операції від 16.06.2015 встановлено, що «…28.05.2015 близько 01.00 години на взводному опорному пункті « 1703» біля населеного пункту Попасна Луганської області, здійснив самогубство пострілом із автомату солдат ОСОБА_3 , свідків події не було, адже самогубство було здійснено наодинці без присутності співслужбовців. Із пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_4 , молодшого сержанта ОСОБА_5 , солдата ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_7 стало відомо, що 28.05.2015 особовий склад здійснював охорону і оборону на взводному опорному пункті « 1703» біля населеного пункту Попасна Луганської області, солдат ОСОБА_3 також знаходився на взводному опорному пункті, військовослужбовці бачили солдата ОСОБА_3 та спілкувалися з ним, нічого підозрілого вони не помітили, поведінка його була адекватною. Близько о 01.00 годині в бліндажу пролунали постріли, коли військовослужбовці підбігли до місця, вони побачили, що на землі лежав солдат ОСОБА_3 без ознак життя… 4.  Причини нещасного випадку: Солдат ОСОБА_3 покінчив життя самогубством. 5.  Заходи щодо усунення причин нещасних випадків: … 2.  Загибель солдата ОСОБА_3 , механіка-водія 2 зенітного ракетного взводу 2 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону вважати не пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби під час участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей…».
9.          18 червня 2016 року командиром військової частини – польова пошта НОМЕР_1 видано наказ №2192 «Про результати службового розслідування по факту загибелі солдата ОСОБА_3 », у якому зазначено, що «…1. Злочинних і протиправних дій серед командного складу підрозділу не виявлено. Посадових осіб частини до відповідальності не притягувати. 2. Загибель солдата ОСОБА_3 , механіка-водія зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону вважати не пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби під час участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей…».
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
10.          Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 20 березня 2018 року, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року, позовні вимоги задовольнив: визнав протиправним і скасував наказ командира військової частини – польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2015 №172 в частині визначення висновку про смерть солдата ОСОБА_3 , що не пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби.
11.          Суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що оскаржуваний наказ був прийнятий передчасно, оскільки на дату його винесення командир військової частини – польова пошта НОМЕР_1 не мав підтверджуючих документів (доказів), які могли стати підставою для визначення висновку про причини загибелі ОСОБА_3 .
12.          Так, суди попередніх інстанцій встановили, що зміст оскаржуваного наказу свідчить, що підставою його прийняття є свідоцтво про смерть від 28.05.2015 серії НОМЕР_3 . Однак, як убачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , дата його видачі визначена 17.06.2015.
13.          Суд апеляційної інстанції також зазначив, що, обґрунтовуючи правомірність прийняття оскаржуваного наказу, відповідач посилається на довідку про причину смерті від 29.05.2015 (до форми №106/о №217, видається для поховання), якою, на його переконання, передбачено, що смерть військовослужбовця настала внаслідок навмисного самоушкодження (самогубства). Проте, як убачається з указаної довідки, причиною смерті ОСОБА_3 було визначено наскрізне вогнепальне кульове пошкодження голови з численними переломами кісток обличчя, черепу та ушкодженням мозку. Місцем і обставинами, при яких відбулись травми, було визначено «знайдений в бліндажі з тілесними ушкодженнями». Жодних відомостей про вчинення ОСОБА_3 навмисного самоушкодження (самогубства) довідка не містить.
14.          Суд апеляційної інстанції відхилив посилання відповідача на постанову Попаснянського районного відділу Головного управління МВС України у Луганській області про закриття кримінального провадження від 17.07.2015, якою було закрито кримінальне провадження стосовно смерті ОСОБА_3 у зв`язку з вчиненням ним самогубства, оскільки постановою військової прокуратури Луганського гарнізону від 18.08.2015 така постанова була скасована з огляду на її передчасність, незаконність і необґрунтованість, і на висновки експерта Лисичанського міського відділення Луганської обласної ради Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи від 05.06.2015 №217, оскільки зі змісту вказаного висновку убачається, що експерт не встановлював факту вчинення військовослужбовцем самогубства.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції
15.          12 жовтня 2018 року до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року і постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року.
16.          У касаційній скарзі заявник, не погоджуючись із рішенням судів попередніх інстанцій, просить їх скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
17.          Скаржник указує, що довідкою про причину смерті від 29.05.2015 (до форми №106/о №217, видається для поховання) було встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок навмисного самоушкодження, причина смерті була встановлена судово-медичним експертом. У зв`язку з цим, наказом командира військової частини – польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.05.2015 №172 було визначено, що «смерть настала під час проходження військової служби, не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».
18.          Скаржник зазначає, що по факту смерті ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження за №12015130530000479 слідчим відділом Попаснянського районного відділу Головного Управління МВС України у Луганській області від 28.05.2015 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України і наразі триває досудове розслідування, а тому визначити до отримання висновку зазначеного органу чи пов`язана смерть ОСОБА_3 із проходженням військової служби неможливо.
19.          Водночас станом на теперішній час у Попаснянському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції у Луганській області відсутні будь-які докази, що могли б підтвердити причетність до смерті ОСОБА_3 сторонніх осіб.
20.          Також скаржник указує, що судом апеляційної інстанції не дотримано вимог частини третьої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), а саме: не вручено належним чином повістку військовій частині НОМЕР_2 про виклик в судове засідання, чим порушено передбачене положеннями частини п`ятої статті 5 КАС України право на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
21.          Скаржник пояснює, що повістку про виклик у судове засідання 11.07.2018 на 14  год 00 хв за вих.  №808/2768/17 (872/6065/18)-34 від 04.07.2018 військовою частиною НОМЕР_2 було отримано лише 12.07.2018.
22.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Бевзенку В.М., суддям Шарапі В.М., Данилевич Н.А.
23.          Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
24.          Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду – керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду – від 07 травня 2020 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
25.          За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку С.А.
26.          Заперечень на касаційну скаргу не надійшло.
V. Джерела права та акти їхнього застосування
10.          08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі – Закон №460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.
11.          Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
12.          З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.
13.          Статтею 13 КАС України закріплено право на перегляд справи та оскарження судового рішення. Указана стаття регламентує, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
14.          Порядок здійснення судом викликів і повідомлень регламентовано Главою 7 КАС України (статті 124-131).
15.          Так, відповідно до частин першої та другої статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення – учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.
16.          Згідно з частиною третьою статті 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси – шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси – шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу. 
17.          Частинами другою та третьою статті 126 КАС України передбачено, що особа, яка вручає повістку, зобов`язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи. Повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.
18.          Частиною одинадцятою статті 126 КАС України визначено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
19.          Згідно з частиною першою статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
VI. Позиція Верховного Суду
20.          Особа, яка бере участь у справі, уважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду у разі вручення їй повістки не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, або ж у разі повернення до суду поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин.
21.          Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20  березня 2018 року у цій справі, справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 04.07.2018 об 11 год 40 хв.
22.          Довідкою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 знято з розгляду справу за вказаною апеляційною скаргою. Визначено, що розгляд справи відбудеться 11.07.2018 о 14 год 00 хв.
23.          У матеріалах справи міститься повістка про виклик, датована 04.07.2018 за вих. №808/2768/17 (872/6065/18)-34, за допомогою якої відповідача та третю особу повідомлено про дату, час і місце наступного судового засідання.
24.          Водночас доказів отримання цієї повістки військовою частиною НОМЕР_2 матеріали справи не містять. Будь-які інші докази на підтвердження обізнаності останнього про дату, час і місце судового засідання у строк, достатній для прибуття до суду, також відсутні.
25.          Відповідно до протоколу судового засідання від 11.07.2018 у розгляді справи брали участь представник позивача та представник третьої особи.
26.          Отже, незважаючи на відсутність доказів належного повідомлення військової частини НОМЕР_2 про місце, день і час розгляду справи, 11.07.2018 Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд розглянув справу у відкритому судовому засіданні та ухвалив за результатами такого розгляду постанову.
27.          Положеннями частини першої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
28.          Згідно з частиною четвертою статті 343 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.
29.          Відповідно до пункту 3 частини третьої 353 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
30.          Частиною четвертою статті 353 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) передбачено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом.
31.          Оскільки в процесі розгляду касаційної скарги військової частини НОМЕР_2 суд касаційної інстанції встановив порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, в межах розгляду цієї скарги Суд не переглядає судове рішення суду апеляційної інстанції на предмет дотримання останнім норм матеріального права.
32.          Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції – скасуванню, а справа – направленню на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.
VII. Судові витрати
27.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
28.          Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
29.          Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_2 задовольнити частково.
30.          Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11  липня 2018 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.
31.          Судові витрати не розподіляються.
32.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          С.А. Уханенко