ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8552/19                                                                       Суддя першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 вересня 2020 року                                                                                           м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,
          при секретарі                     - Кузик О.С., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧСПМ «Делікат» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧСПМ «Делікат» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просив:
-          визнати протиправними та скасувати рішення Комісії регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві:
№1136818/38498495 від 09.04.2019 року, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 31.03.2019 року на загальну суму 32 760,00 грн. в тому числі ПДВ 5 460,00 грн.;
№136820/38498495 від 09.04.2019 року, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 31.03.2019 року на загальну суму 53 040,00 грн. в тому числі ПДВ 8 840,00 грн.;
№1136819/38498495 від 09.04.2019 року, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 31.03.2019 року на загальну суму 184 530,00 грн. в тому числі ПДВ 30   755,00 грн.;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 31.03.2019 року №№ 2, 3, 4.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва 30 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧСПМ «Делікат» до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧСПМ «Делікат» надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, натомість рішення Комісії регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №1136818/38498495 від 09.04.2019 року, №136820/38498495 від 09.04.2019 року, №1136819/38498495 від 09.04.2019 року не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 01 серпня 2017 року між ТОВ «ЧСПМ «Делікат» (надалі - Позивач) та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди транспортного засобу №0108/2017, за умовами якого Орендодавець (ТОВ «ЧСПМ «Делікат») зобов`язується передати в строкове та оплатне користування Орендарю (ФОП ОСОБА_1 ) транспортний засіб марки Меrsedes.
За умовами договору ФОП ОСОБА_1 щомісячно сплачує ТОВ «ЧСПМ Делікат» орендну плату в розмірі 32760,00 грн. з ПДВ.
31.03.2019 сторони підписали Акт здачі-прийняття послуг, яким зафіксували факт користування ТЗ в березні 2019 року.
Виконуючи вимоги ПК України, по першій події, ТОВ «ЧСПМ Делікат» 31.03.2019 року було складено податкову накладну № 2 на суму 32 760,00 грн. в тому числі ПДВ 5 460,00 грн. (надалі - Податкова накладна № 2) та направлено на реєстрацію.
01 січня 2016 року між ТОВ «ЧСПМ «Делікат» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди транспортного засобу № 0101/2016, за умовами якого Орендодавець (ТОВ «ЧСПМ «Делікат») зобов`язується передати в строкове та оплатне користування Орендарю (ФОП ОСОБА_1 ) транспортний засіб марки ВМW.
За умовами договору ФОП ОСОБА_1 щомісячно сплачує ТОВ «ЧСПМ Делікат» орендну плату в розмірі 53 040,00 грн. з ПДВ.
31.03.2019 сторони підписали Акт здачі-прийняття послуг, яким зафіксували факт користування ТЗ в березні 2019 року.
Виконуючи вимоги ПК України, по першій події, ТОВ «ЧСПМ «Делікат» 31.03.2019 року складено податкову накладну № 3 на суму 53 040,00 грн. в тому числі ПДВ 8 840,00 грн. (надалі - Податкова накладна № 3) та направлено на реєстрацію.
01 жовтня 2014 року між ТОВ «ЧСПМ «Делікат» (надалі - Скаржник) та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди № 01/10 (надалі - Договір), за умовами якого Орендодавець (ТОВ «ЧСПМ «Делікат») зобов`язується передати Орендарю (ФОП ОСОБА_1 ) в строкове та платне користування майно. Перелік майна сторони визначили в Специфікації до договору.
За умовам договору ФОП ОСОБА_1 до 25 числа наступного місяця, що йде за поточним місяцем, сплачує ТОВ «ЧСПМ Делікат» орендну плату в розмірі 184 530,00 грн. з ПДВ.
31.03.2019 сторони підписали Акт здачі-прийняття послуг, яким зафіксували факт користування майном в березні 2019 року.
Виконуючи вимоги ПК України, по першій події, ТОВ «ЧСПМ Делікат» 31.03.2019 року було складено податкову накладну № 4 на суму 184 530,00 грн. в тому числі ПДВ 30 755,00 гри. (надалі - Податкова накладна № 4) та направлено на реєстрацію.
Однак, по всім поданим для реєстрації податковим накладним ТОВ «ЧСПМ «Делікат» було отримано однакові Квитанції від 02.04.2019 в яких зазначено, що реєстрацію Податкової накладної зупинено, оскільки: «ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку" та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
05.04.2019 та 06.04.2019 Позивачем було направлено до контролюючого органу пояснення та документи підтверджуючі здійснення господарських операцій по відмовленим податковим накладним а надано пояснення щодо обставин виникнення фінансово-господарських відносин між позивачем та контрагентом.
09.04.2019 року Позивачем було отримано Рішення комісії регіонального рівня ГУ ДФС у м. Києві правонаступником є ГУ ДПС у м. Києві (надалі - ГУ ДПС у м. Кисві/Відповідач) про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:
-          №1136818/38498495 від 09.04.2019 року яким було відмовлено у реєстрації Податкової накладної № 2 від 31.03.2019 року на загальну суму 32 760,00 грн. в тому числі ПДВ 5 460,00 грн. Підстава: *неподання платником податків копій документів: «Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки- фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)».
-          №1136820/38498495 від 09.04.2019 року яким було відмовлено у реєстрації Податкової накладної № 3 від 31.03.2019 року на загальну суму 53 040,00 грн. в тому числі ПДВ 8 840,00 грн. Підстава:          «неподання          платникам          податків копій документів: «Первинні документи щодо постачання/придбання          товарів/послуг,          зберігання          і транспортування,          навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)».
-          №1136819/38498495 від 09.04.2019 року яким було відмовлено у реєстрації Податкової накладної № 4 від 31.03.2019 року на загальну суму 184 530,00 грн. в тому числі ПДВ 30 755,00 грн. Підстава: «неподання          платником          податків копій документів: «Первинні          документи щодо постачання/придбання          товарів/послуг, зберігання і транспортування,          навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)».          Не погоджуючись з рішеннями щодо відмови у реєстрації податкових накладних, позивачем було подано скарги на оскаржувані рішення до комісії ДФС України з питань розгляду скарг.
Однак, 03.05.2019 року позивачем було отримано рішення комісії ДФС України з низань розгляду скарг від 02.05.2019 року, якими було відмовлено в задоволені скарг та залишено оскаржувані рішення без змін.
Вважаючи оскаржувані рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від   02.12.2010 р. №2755-VI, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктами "а", "б" пункту    185.1    статті    185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті    187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
За визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог    Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1    статті 192 та пунктом 201.10 статті 201    Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015    р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Аналогічні норми містяться у пункті 201.16 статті 201    Податкового кодексу України, згідно яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі по тексту - Порядок №117), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних ТОВ «ЧСПМ «Делікат» від 31.03.2019 року №№ 2,3,4 зупинена, оскільки вони відповідають вимогам «пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Водночас, ДФС України запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів «достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та не конкретизовано, які саме документи мають бути надані.
Відповідно до п.п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків», комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:
платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту   16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;
наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
У той же час, відповідно до пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Втім, відповідачами не надано пояснень з приводу обставин, на підставі яких дійшли висновку про відповідність спірних податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не доведено правомірність зупинення їх реєстрації, до того ж, рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.          У свою чергу, позивачем, на підтвердження правомірності виписування податкових накладних направив до контролюючого органу відповідні пояснення щодо підстав здійснення господарських операцій за результатами яких виписано податкові накладні від 31.03.2019 №2,3, 4 та копії документів на підтвердження реальності відповідних господарських операцій.
Так, з вказаних пояснень вбачається, що виписка податкових накладних від 31.03.2019 року №2, 3, 4 відбулась по факту вчинення першої події, на підставі договорів, укладених з ФОП ОСОБА_1 .
Разом з тим, комісією ГУ ДФС у м. Києві, незважаючи на надання позивачем додаткових документів, відмовлено у реєстрації податкових накладних від 31.03.2019 №2, 3, 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З аналізу квитанцій про зупинення від 02.04.2019 року та оскаржуваних рішень Комісії регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 09.04.2019 №1136818/38498495, №1136820/38498495 та №1136819/38498495 судом встановлено, що вони не містять конкретних відомостей про те, яких саме документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку).          Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, рішення Комісії регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 09.04.2019 року №1136818/38498495, №1136820/38498495 та №1136819/38498495 містять лише загальні твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку, які, на думку Комісії, не надані.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що позивачем надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, натомість, рішення Комісії ДФС України не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
Аналогічні висновки викладені, зокрема в постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року справа № 822/1817/18, від 25 червня 2019 року у справі №1940/1950/18, від 21.05.2019 року у справі № 0940/1240/18, від 02.07.2019 року у справі № 140/2160/18.
Реалізація контролюючими органами своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.
У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Так, у відповідності до абз.3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим законодавством критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Так, відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Так, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії і у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, відповідно.
З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.
Окрім того, варто звернути увагу на приписи пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29.12.2010 р. № 1246 (Порядок № 1246), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.
У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати подані ТОВ «ЧСПМ Делікат» податкові накладні, адже це є належний спосіб захисту порушеного права позивача.
Аналогічні висновки викладені, зокрема в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року справа № 822/1817/18. 
Інші доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко     

                                                                                                    Я.М.Собків         

Повний текст виготовлено 29 вересня 2020 року.