Справа №753/15713/19                                                                                Головуючий у І інстанції Коляденко П.Л.
Провадження № 33/824/2648/2020                                                           Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
«  07  »  вересня 2020 року                                               м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - Сиченка М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від  20.09.2019 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.. України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -
в с т а н о в и  в  :
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 21.07.2019 р. о 01 год. 30 хв., рухаючись по вул. Харківське шосе, 51-Б у м. Києві, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі апелянт просив вказану постанову  скасувати, провадження у справі закрити.
В клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови ОСОБА_1 вказав, що  в судовому засіданні присутнім не був, про день та час розгляду справи не повідомлявся, судові повістки направлялись на адресу, яка не має до нього ніякого відношення.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на незаконність постанови та її необґрунтованість у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, вважає, що судом під час розгляду справи порушені вимоги ст.268 КУпАП, оскільки справа розглянута за його відсутності, від проходження огляду на стан сп`яніння він дійсно відмовився, але транспортним засобом не керував, а відпочивав з друзями біля автомобіля; дії працівників поліції щодо огляду у іншому місці вважає незаконними, письмові пояснення свідків зазначених в протоколі вважає неналежними доказами, оскільки в судовому засіданні вони допитані не були, а в нього з ними неприязні стосунки.
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сиченка М.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
 
Доводи про необхідність поновлення строку на оскарження постанови, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими. 
 
Так, з постанови вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні від 20.09.2019р.  присутнім не був, доказів того, що він отримав судову повістку матеріали справи не містять,  матеріали справи також не містять доказів отримання ОСОБА_1 копії постанови.
 
За таких обставин, доводи апелянта про те, що він дізнався про існування постанови щодо нього лише 05.06.2020р. нічим не спростовані, а тому апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови, визнавши причини пропуску строку поважними. 
 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності постанови щодо нього, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
 
На думку апеляційного суду висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі доказами і є обґрунтованим.
 
Так винність  ОСОБА_5  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №343742 від 21.07.2019р., згідно якого ОСОБА_1 , 21.07.2019 року, о 01 год. 30 хв., рухаючись по вул. Харківське шосе, 51-Б у м. Києві, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України /а.с. 1/; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про те, що в їхній присутності водій  ОСОБА_1  будучі у сталі алкогольного сп`яніння керував своїм автомобілем, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу DRAGER Alkotest та у медичному закладі відмовився /а.с.3/; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER Alkotest /а.с.6/;  відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, іншими наявними в матеріалах справи доказами.
 
Під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захсту були допитані в якості свідків : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .
 
Так, свідок ОСОБА_3 показав, що проживав в одному будинку з ОСОБА_1 ;  в той вечір приїхав додому і разом з друзями у дворі відмічав новину про вагітність його дружини, пізніше з ними також цю подію відмічав і ОСОБА_1 , який вже знаходився у стані алкогольного сп`яніння і продовжував вживати спиртне; під час вживання спиртного  ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно, побився з сусідом, після чого сів за кермо свого автомобіля і почав кудись стрімко їхати; з метою  запобігання аварійній ситуації та настанню більш тяжких наслідків, він підбіг до автомобіля ОСОБА_1 і витягнув із замка запалювання ключі від його автомобіля, після чого витягнув ОСОБА_1 з автомобіля та повідомив, що їхати йому не дозволить, а ключі від свого автомобіля він зможе забрати у нього вранці; після того, як він припаркував автомобіль ОСОБА_1 , останній  продовжував поводити себе агресивно та звинуватив його ( ОСОБА_3 ) у викраденні автомобіля, він(ОСОБА_3) викликав працівників поліції, які  запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак пройти огляд на DRAGER або в лікарня,  він відмовився, при цьому, продовжував поводити себе агресивно, зухвало розмовляв з працівниками поліції та погрожував їм звільненням; після повернення з відділку поліції, ОСОБА_1 знову сів за кермо свого автомобіля, керуючи яким перепаркував його;  з ОСОБА_1 у нього весь час були дружні стосунки, ніколи ніяких конфліктів не виникало, показання ОСОБА_1 про наявність між ними неприязних стосунків є неправдивими.
Свідок ОСОБА_4 дала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_3 підтвердивши, що в її присутності у зазначений в протоколі день ОСОБА_1 , знаходячись в стані сильного алкогольного сп`яніння, сів за кермо свого автомобіля розпочавши рух, але її чоловік для того щоб не відбулася ДТП зупинив ОСОБА_1 і забрав ключі з замка запалювання  витягнувши ОСОБА_1 з автомобіля, після виклику працівників поліції ОСОБА_1 в її присутності та присутності її чоловіка було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився, вів себе агресивно, погрожував працівникам поліції, після оформлення протоколу, ОСОБА_1 провернувшись до свого автомобіля, знову сів за кермо і перепаркував автомобіль, свідок стверджує, що у неї, її чоловіка і ОСОБА_1 були дружні стосунки і ніколи ніяких конфліктів не виникало.
 
Оцінюючи показання вказаних свідків, які є логічними, послідовними, підтверджуються сукупністю інших наведених вище доказів, апеляційний суд визнає їх правдивими.
 
З показань допитаного під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_2 вбачається, що у вечір подій він разом з ОСОБА_1 біля автомобіля останнього розпивали спиртне, у його присутності ОСОБА_1 за кермо автомобіля не сідав, приблизно о 22 год. він( ОСОБА_2 ) пішов додому. 
 
Показання вказаного свідка не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, оскільки на момент зазначених у протоколі про адмінправопорушення дій, свідка ОСОБА_2 на місці не було.
 
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адмінправопорушення та постанові судді обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його захисником не надані.
 
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності дій працівників поліції є голослівними і такими, що не знайшли свого підтвердження.
Апеляційний суд дійшов висновку, що судом обґрунтовано ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведений повністю.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки показання ОСОБА_1 про те, що він під час інкримінованих дій не керував автомобілем спростовуються показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Доводи апеляційної скарги про те, що судом І інстанції порушено право ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні в суді 1 інстанції, на думку апеляційного суду, є слушними.
Разом з тим, права ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні та користування правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, поновлено апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, під час якого ОСОБА_1 скористався  правом давати пояснення, заявляти клопотання, надавати докази; за клопотанням сторони захисту були допитані свідки.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції і закриття справи апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючисьст.294 КУпАП,апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20.09.2019р.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від  20 вересня 2019 року щодо  ОСОБА_1 - залишити без змін.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя  __________________