УХВАЛА

02 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/13882/19-а
адміністративне провадження № К/9901/18985/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі - ГУ ДПС) (правонаступника Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області) (далі - ГУ ДФС) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2020 у справі за адміністративним позовом фізичної особи підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
УСТАНОВИВ:
31.07.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2020.Касаційна скарга не відповідає вимозі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - Кодекс, КАС).
Відповідно до положень частини четвертої статті 328 КАС підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті (частина перша цієї статті стосується оскарження  рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
В залежності від підстави касаційного оскарження судового рішення додаткові вимоги до касаційної скарги встановлені нормами абзаців другого - четвертого пункту 4 частини другої статті 330 КАС.
Системне застосування наведених норм дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 цієї статті як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
В касаційній скарзі не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС підстави для оскарження судових рішень.
Зазначення в касаційній скарзі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС не усуває цього недоліку касаційної скарги.
Пунктом 4 частини другої статті 330 КАС визначено, що у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Згідно з вимогами цих норм при касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, в касаційній скарзі повинно бути зазначено висновку Верховного Суду щодо застосування якої норми матеріального (процесуального) права не відповідає постанова апеляційної інстанції.
Натомість в касаційній скарзі ГУ ДПС наведено лише посилання на висновок Верховного Суду в постанові від 06.06.2019 у справі №807/2202/15 щодо обов`язку платника податків підтвердити дані податкового обліку первинними документами.
Цей висновок наведено без обґрунтування його взаємозв`язку із висновком суду апеляційної інстанції в постанові, що оскаржується.
Доводи ГУ ДПС в касаційній скарзі щодо підстав касаційного оскарження фактично стосуються оспорювання оцінки апеляційного суду доказів у справі та встановлення на підставі цієї оцінки обставин щодо господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками товарів (послуг).
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 341 КАС питання, зокрема переоцінки доказів, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.  Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2020 повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.  

Суддя	Є.А. Усенко