УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 466/9275/14-к
провадження № 51-1765км20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря 
судового засідання           ОСОБА_4 , 
прокурора                           ОСОБА_5 ,
захисника                            ОСОБА_6 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Шевченківського районного суду міста Львова від 17 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 січня 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, раніше судимого, востаннє: за вироком Франківського районного суду міста Львова від 30 червня 2011 року за статтею 395 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді арешту на строк 2 місяці, звільненого 30 серпня 2011 року,
у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 187, частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 152 КК.
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 17 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 187, частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 152 КК та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складів злочинів.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 січня 2020 року вирок місцевого суду залишено без змін. 
У касаційній скарзі прокурор не погоджується із судовими рішеннями, постановленими стосовно ОСОБА_7 , просить їх скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Згідно з наданою захисником копією свідоцтва про смерть від 20 травня 2020 року (серія НОМЕР_1 )  ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 зазначив, що на теперішній час виправданий ОСОБА_7 помер, а тому касаційне провадження підлягає закриттю.
Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію прокурора. 
Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши ситуацію, яка склалася у зв`язку зі смертю виправданого, колегія суддів дійшла таких висновків. 
Згідно із висновком щодо застосування норм права, викладених в ухвалі  об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року у провадженні № 51-4744кмо18 (справа № 761/33482/16-к),  у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК, є необхідним для реабілітації померлого.
У даному кримінальному провадженні судові рішення були оскаржені в касаційному порядку стороною обвинувачення. На час розгляду касаційної скарги виправданий ОСОБА_7  помер, що робить касаційне провадження безпредметним у зв`язку з неможливістю застосування до останнього будь-яких кримінально-правових та кримінальних процесуальних наслідків за результатами розгляду.
Повторний розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, про що йдеться у касаційній скарзі прокурора, є неможливим. Адже відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження у разі смерті обвинуваченого підлягає закриттю. Єдиним винятком з цього правила є необхідність його продовження для реабілітації померлого.
За наведених обставин, оскільки в даному кримінальному провадженні відсутня потреба в продовженні касаційного розгляду з метою реабілітації засудженого чи захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на судові рішення першої та апеляційної інстанцій.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК,  Верховний Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Шевченківського районного суду міста Львова від 17 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 закрити.
Ухвала Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3