ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 128/228/17
адміністративне провадження № К/9901/45000/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шарапи В.М.,
суддів: Єзерова А.А.,  Желєзного І.В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 у складі колегії суддів: Ватаманюка Р.В. (головуючий), Сторчака В.Ю., Мельник-Томенко Ж.М. у справі №128/228/17 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
1.           ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (надалі - ОУПФ, відповідач), в якому просила: 
1.1.          визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах  згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII);
1.2.          зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України у Вінницькому районі Вінницької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку №2 згідно статті 13 Закону №1788-XII, починаючи з 16.08.2016.
2.          Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю. 
3.          Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2017 скасовано і ухвалено нову, якою позов задоволено повністю.
3.1.          Визнано протиправним та скасовано рішення (протокол №16) від 16.11.2016 Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 13 Закону №1788-XII.
3.2.          Зобов`язано ОУПФ призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по  Списку №2 згідно статті 13 Закону №1788-XII починаючи з 16.08.2016.
4.          Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні обставини:
4.1.          Згідно записів трудової книжки позивача, ОСОБА_1 працювала з 15.09.1978 по 25.11.1984 маляром 3-го розряду в РСУ, з 15.09.1987 по 12.12.1989 - маляром 3-го розряду в ЖКО, з 13.12.1989 по 17.05.1991 - маляром-будівельником в УКР, з 17.05.1991 по 31.03.1993 - маляром 3-го розряду в кооперативі "Майстер" та з 01.04.1993 по 15.01.2001 - маляром-будівельним 3-го розряду в РСУ.
4.2.          16.08.2016 позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області із заявою про призначення їй пенсії, до якої додала трудову книжку, а також пільгові довідки №43 від 16.02.2016, №190 від 29.07.2016, №191 від 29.07.2016, довідки про зарплату та копію наказу №470/37 від 07.06.1994 про проведення атестації робочих місць.
4.3.          16.11.2016 Комісією для розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області прийнято рішення, оформлене протоколом №16, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII у зв`язку з тим, що для її призначення необхідний пільговий стаж - 10 років, а у заявниці загальний стаж роботи складає     37 років 9 місяців 16 днів, а пільговий стаж - відсутній.
4.4.          Вказане рішення умотивоване тим, що згідно з актом зустрічної перевірки довідок про пільговий характер роботи для призначення пенсії, проведеного спеціалістами Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці Вінницької області від 02.11.2016, з 15.09.1978 по 25.11.1984 ОСОБА_1 працювала на посаді маляра 3-го розряду в РСУ; з 15.09.1987 по 12.12.1989 - маляром    3-го розряду в ЖКО; з 13.12.1989 по 17.05.1991 - маляром-будівельним в УКР; та з 01.04.1993 по 15.01.2001 - маляром-будівельним 3-го розряду в РСУ, що суперечить даним, зазначеним в пільгових довідках, виданих підприємством. Також в акті зустрічної перевірки є посилання на те,  що документів, які підтверджували б роботу маляром, із застосуванням шкідливих речовин не нижче   3-го класу небезпеки, для перевірки не надано. Тому дані періоди роботи не зараховано до пільгового стажу роботи позивача.
4.5.          Судом апеляційної інстанції досліджено, що наданими позивачем довідками підтверджується, що ОСОБА_2 працювала малярем, зайнятим на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3-го класу небезпеки у ВАТ "Вінницький підшипниковий завод", всього пільговий стаж складає 19 років 6 місяців 13 днів, з них: з 15.09.1978 по 25.11.1984 (6 років 2 місяці 11 днів); з 15.09.1987 по 17.05.1991 (3 роки 8 місяців 3 дні); з 17.05.1991 по 31.03.1993 (1 рік 10 місяців 15 днів); з 01.04.1993 по 15.01.2001 (7 років 9 місяців 15 днів). При цьому, наказом №470/37 від 07.06.1994 ВАТ "Вінницький підшипниковий завод" на підприємстві було проведено атестацію робочих місць з метою вирівнювання питання встановлення пенсій на пільгових умовах. З додатку до цього наказу "Відомості атестації робочих місць на пільгове пенсійне забезпечення по списках №1, 2" вбачається, що посада маляра до та після атестації відноситься до списку №2.
5.          Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відповідачем було доведено належними і допустимими письмовими доказами той факт, що позивач не працювала повний робочий день на посаді "маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки", передбаченої Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (надалі - Постанова №162),      розділом XXXIII підрозділом 23200000-13450 Загальні професії, та, відповідно, її робоче місце не було атестовано, в зв`язку з цим права на пільгове пенсійне забезпечення вона не має.
5.1.          Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову про задоволення позову, зазначив про те, що наявною у матеріалах справи трудовою книжкою підтверджується факт роботи позивача на посаді маляра. Тому, суд апеляційної інстанції вважав, що позивачем було надано всі необхідні відомості для призначення їй пенсії на пільгових умовах. Крім того, суд вказав на те, що відповідальність за своєчасне і якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації, а не на працівника і документами, які підтверджують атестацію певного робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
6.          Відповідач - ОУПФ, подав касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.11.2017, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати і залишити в силі постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 27.07.2017. 
6.1.          Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Скаржник вважає, що позивач не працювала повний робочий день на посаді "маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки", передбаченої Списком №2, затвердженим Постановою №162, розділом XXXIII підрозділом 23200000-13450 Загальні професії, та, відповідно, її робоче місце не було атестовано, в зв`язку з цим права на пільгове пенсійне забезпечення вона не має.
7.          Позивач відзиву (заперечень) на касаційну скаргу не подала.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
8.          Під час розгляду даної касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 08.02.2020, надалі - КАС України), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає  судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
9.          Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
10.          Статтею 62 Закону №1788-ХІІ та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №617 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
11.          Статтею 100 Закону №1788-ХІІ визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: 
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; 
б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
12.          При цьому, у Розділі XXXII "Загальні професії" Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад      з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 "Про затвердження виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах" міститься професія "маляр". 
13.          Також, відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (надалі - Порядок №383), результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
14.          Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
15.          Пунктом 4.5 Порядку №383 встановлено, що у разі якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності     Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (надалі - Методичні рекомендації).
16.          Пункт 4 Порядку проведення атестації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (надалі - Порядок №442) та підпункт 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій встановлюють, що періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
17.          Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
18.          Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що згідно з додатком "Відомості атестації робочих місць на пільгове пенсійне забезпечення по списках №1, 2" до наказу Відкритого акціонерного товариства "Вінницький підшипниковий завод" №470/37 від 07.06.1994, посада маляра до та після атестації віднесена до Списку №2.
19.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а зазначила, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій      підлягає атестації, відповідно до вимог Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації  робочих місць. Тому, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію        робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII.
20.          Таким чином, слід погодитись з висновком суду апеляційної інстанції про те, що позивачем було надано всі необхідні відомості для призначення їй пенсії на пільгових умовах, а відтак відповідач був зобов`язаний здійснити позивачу призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 16.08.2016.
21.          За приписами статті 350 КАС України (в редакції, чинній до 08.02.2020), суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване      судове рішення - залишенню без змін. 
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 52, 341, 349, 355, 356, 359 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення. 
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 у справі №128/228/17 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького приміського об`єднаного управління    Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Судді	В.М. Шарапа А.А. Єзеров   І.В. Желєзний