ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6130/20 Справа № 171/2301/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чумак Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М., 
суддів - Барильської А.П.,Зубакової В.П.
секретар судового засідання- Голуб О.О.
сторони справи:
позивачі:  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 ; 
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи  «Дніпропетровськгаз» ,
третя особа - комунальне підприємство "Зеленодольський міський водоканал».

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року, ухваленого суддею Чумак Т.А. у м.Апостолово Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 25 березня 2020 року, -
                                               ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (надалі - ТОВ«Дніпропетровськгаз збут»), Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи  «Дніпропетровськгаз» (надалі - АТ «ОГС«Дніпропетровськгаз»), третя особа - комунальне підприємство "Зеленодольський міський водоканал» про захист прав споживачів.
В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що кожен з них є власниками квартир, що розташовані в будинку АДРЕСА_1 та споживачами послуг ТОВ «Дніпропетровськгаз» з розподілу природного газу для побутових споживачів. Між якими укладено Типовий договір розподілу природного газу споживачам шляхом подання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. Постачання природного газу позивачам здійснює ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», яке нараховує вартість послуг з газопостачання, а позивачі сплачують його в повному обсязі. До 01.01.2017 року нарахування вартості вказаних послуг здійснювалося ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» згідно постанови КМУ від 23.03.2016 р. № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Але 01.01.2017 року відповідач АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» здійснив встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу для комерційного обліку споживання природного газу мешканцями будинку АДРЕСА_1 відповідач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» почав здійснювати нарахування вартості послуг з газопостачання у відповідності з Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загально будинкового вузла обліку, що затверджений постановою КМУ від 16.05.2002 року № 620 (в редакції постанови від 27.01.2016 р. № 46).
Вказані дії відповідачів позивачі вважають незаконними, оскільки відповідачами не було складено акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, вказаний акт не надано для підписання позивачам, точка обліку не була визначена, тобто не було вихідних даних для розрахунку проекту, що свідчить про те, що відповідач АТ «ОГС«Дніпропетровськгаз» не міг розробити проект та не мав права здійснювати монтаж загально будинкового приладу обліку. Багатоквартирний будинок, де позивачі мають у власності житло, не має власника (балансоутримувача), що володіє даним будинком одноособово, оскільки даний будинок як цілісність є спільною частковою власністю власників квартир та приміщень цього будинку, тобто управління здійснюється співвласниками відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». За відсутності одноособового балансоутримувача (власника) багатоквартирного будинку в АДРЕСА_1 неможливо застосувати положення п.1 глави 5 розділу ІХ Кодексу ГРС, адже співвласникам даного багатоквартирного будинку, які є побутовими споживачами (населенням), по їх об`єктах встановлюються квартирні лічильники газу відповідно до Закону України «Про  забезпечення комерційного обліку природного газу» та глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС. Таким чином, позивачі вважають, що дії відповідача ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу замість квартирних лічильників газу побутовим споживачам за адресою: в АДРЕСА_1 , є незаконними, оскільки вони вчиненні з порушенням положень ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу. У м. Зеленодольськ ініціатором встановлення будинкових вузлів обліку на багатоквартирних будинках є оператор ГРМ, при цьому ця ініціатива не погоджувалася з іншою стороною, тобто зі співвласниками багатоквартирних будинків. Акт балансового розмежування зі схемою та акт зняття первинних показників з лічильників та вводу лічильників в експлуатацію з боку КП «ЗМВ» не погоджувались та в КП «ЗМВ» відсутні. З листа КП «ЗМВ» від 12.10.2016 начальнику Нікопольського відділення щодо укладення договорів встановлено, що КП «ЗМВ» повідомило Нікопольське відділення про те, що КП «ЗМВ» не має повноважень щодо прийняття рішення про укладення договорів про забезпечення можливості монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу та договорів щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах, оскільки вказане підприємство не є власником або користувачем багатоквартирних будинків міста Зеленодольськ та не має ніяких довірчих документів від співвласників багатоквартирних будинків щодо представництва їх інтересів. У зв`язку з неправомірним встановленням загальнобудинкового лічильника газу та нарахування вартості послуг з газопостачання на підставі показань такого приладу, позивачі просять : 1) визнати незаконним встановлення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01.01.2017 року Позивачам режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу; 2) зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01.01.2017 року поновити Позивачам як побутовим споживачам природного газу режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 27.02.2019 року № 143; 3) зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» починаючи з 01.01.2017 року здійснити перерахунок як побутовим споживачам вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203, за період з 26.12.2016 року по 09.08.2018 року, а також відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 р. № 143, за період з 09.08.2018 року по дату ухвалення рішення в справі; 4) зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» в строк до 01.01.2021 року здійснити за власний рахунок встановлення позивачам індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам, що проживають в АДРЕСА_1 .
Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року  позовні вимоги   задоволено частково.
Визнано незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового приладу обліку газу для побутових споживачів природного газу з  року позивачам: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ),  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ),  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ),  ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ),  ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ),  ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ),  ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 ),  ОСОБА_9   ( АДРЕСА_10 ),  ОСОБА_10 ( АДРЕСА_11 ),  ОСОБА_11 ( АДРЕСА_12 ),  ОСОБА_12 ( АДРЕСА_13 ),  ОСОБА_13 ( АДРЕСА_14 ).
Зобов`язано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» поновити з 01.01.2017 року  режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 р. № 143, позивачам як побутовим споживачам природного газу: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ),  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ),  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ),  ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ),  ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ),  ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ),  ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 ),  ОСОБА_9   ( АДРЕСА_10 ),  ОСОБА_10 ( АДРЕСА_11 ),  ОСОБА_11 ( АДРЕСА_12 ),  ОСОБА_12 ( АДРЕСА_13 ),  ОСОБА_13 ( АДРЕСА_14 ).
 Зобов`язано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок позивачам: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ),  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ),  ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ),  ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ),  ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_9   ( АДРЕСА_10 ),  ОСОБА_10 ( АДРЕСА_11 ),  ОСОБА_11 ( АДРЕСА_12 ),  ОСОБА_12 ( АДРЕСА_13 ),  ОСОБА_13 ( АДРЕСА_14 )  з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 25.03.2020 року, позивачу ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 ) здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року, позивачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 01.12.2018 року. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 та ОСОБА_1 про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з газопостачання по день ухвалення судового рішення відмовити.
  Зобов`язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (юридична адреса: м. Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 2, код ЄДРПОУ 03340920) за власний рахунок в строк до 01 січня 2021 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників позивачам як побутовим споживачам: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ),  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ),  ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ),  ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ),  ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 ),  ОСОБА_9   ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_11 ),  ОСОБА_11 ( АДРЕСА_12 ),  ОСОБА_12 ( АДРЕСА_13 ),  ОСОБА_13 ( АДРЕСА_14 ). 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (юридична адреса: м. Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 2, код ЄДРПОУ 39572642)   на користь держави судовий збір у розмірі 29967,6 грн.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (юридична адреса: м. Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 2, код ЄДРПОУ 03340920) на користь держави судовий збір у розмірі 9989,2 грн.
В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз», третьої особи КП «Зеленодольський міський водоканал» судові витрати повернути ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», посилаючись на порушення судом норм матеріального та невірне встановлення обставин, що мають значення для справи.
Зокрема, відповідач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» зазначає що, відповідно до приписів Правил постачання природного газу, Закону України «Про ринок природного газу», кодексу ГРС він є постачальником природного газу в м. Зеленодольськ, до обов`язків якого не входить здійснення розподілу природного газу або зміни об`ємів та обсягів розподіленого природного газу споживачам, а також встановлення режимів нарахування об`ємів спожитого газу та здійснення їх перерахунків. Позивачами не надано до суду жодного доказу, що вони звертались безпосередньо до відповідачаАТ «ОГС «Дніпропетровськгаз»,  із заявою щодо встановлення в їхніх квартирах індивідуальних газових лічильників, а також відмови в задоволенні їхніх заяв.
Суд першої інстанції дійшов  помилкового висновку про зобов`язання АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» встановити кожному мешканцю будинку АДРЕСА_1 індивідуальні лічильники газу, оскільки відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» який діяв на час встановлення загальнобудинкового ВОГ обов`язком відповідача було забезпечити встановлення лічильника в будинку позивачів до 01.01.2018 року, що і було зроблено відповідачем. Вказує, що позивачами не надано доказів оплати послуг з газопостачання та розподілу газу, їхнього звернення до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» щодо встановлення у їхніх квартирах індивідуальних газових лічильників, в зв`язку з чим, на думку ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», не були порушені права позивачів на встановлення індивідуальних лічильників газу.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ОГС«Дніпропетровськгаз», просить апеляційну скаргу відповідача задовольнити, скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті. 
Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. 
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, поданих на неї відзивів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачів підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачі  є власниками квартир будинку АДРЕСА_1 (а.с.14-50).
Згідно договору №41 про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ укладеного 02.01.2017 року між відповідачем АТ «Дніпропетрвоськгаз» встановлено загальнобудинкового вузла обліку газу в будинку АДРЕСА_1 , за підписом управителя КП «Зеленодольський міський водоканал». Також, укладено договір №42 від 02.01.2017 року щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів (а.с.86,87).
З відповіді КП «Зеленодольський міський водоканал» (надалі- КП «ЗМВ») від 13.03.2017 року на депутатське звернення встановлено, що в багатоквартирних будинках м. Зеленодольськ послуги газопостачання надаються на підставі договорів, які укладені безпосередньо зі споживачами - власниками або наймачами житла. КП «ЗМВ» являється балансоутримувачем багатоквартирних будинків лише в частині неприватизованого житла, власником якого є Зеленодольська міська об`єднана територіальна громада. Повноваження щодо балансоутримання, експлуатації або управління багатоквартирними будинками від імені співвласників приватизованих квартир КП «ЗМВ» немає. У м. Зеленодольськ ініціатором встановлення будинкових вузлів обліку на багатоквартирних будинках є оператор ГРМ, при цьому ця ініціатива не погоджувалася з іншою стороною, тобто зі співвласниками багатоквартирних будинків. Акт балансового розмежування зі схемою та акт зняття первинних показників з лічильників та вводу лічильників в експлуатацію з боку КП «ЗМВ» не погоджувались та в КП «ЗМВ» відсутні.
З листа КП «ЗМВ» від 12.10.2016 року начальнику Нікопольського УЕГГ щодо укладення договорів встановлено, що КП «ЗМВ» повідомило Нікопольське УЕГГ про те, що КП «ЗМВ» не має повноважень щодо прийняття рішення про укладення договорів про забезпечення можливості монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу та договорів щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах, оскільки вказане підприємство не є власником або користувачем багатоквартирних будинків міста Зеленодольськ та не має ніяких довірчих документів від співвласників багатоквартирних будинків щодо представництва їх інтересів. Також у листі зазначено, що співвласниками багатоквартирних будинків є власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, тобто в частині приватизованого житла власниками є власники таких квартир, а в частині неприватизованого житла власником є орган місцевого самоврядування. КП «ЗМВ» є балансоутримувачем багатоквартирних будинків лише в частині квартир, які не приватизовані. Автор листа звертає увагу Нікопольське УЕГГ на те, що проект монтажу вузлів обліку природного газу має бути погоджений зі співвласниками багатоквартирних будинків, до інженерної мережі яких заплановане приєднання цього обладнання. Вказаним листом були повернуті без розгляду проекти договорів про забезпечення можливості монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу та договорів щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах.
Спір між сторонами виник з приводу неправомірного встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на будинок АДРЕСА_1 та відмови АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» встановити індивідуальні лічильники природного газу та зміну відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в односторонньому порядку режиму нарахування природного газу побутовим споживачам.
На звернення ОСОБА_15 від 31.03.2017 року Нікопольським УЕГГ ПАТ «Дніпропетровськгаз» , листом від 05 квітня 2017 року за вихідним №120/24, роз`яснено, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» не має підстав встановити у квартирах будинку АДРЕСА_1 індивідуальні лічильники газу за кошти газорозподільного підприємства , тому що після встановлення загальнобудинкового вузла обліку, усі квартири цього будинку вважаються забезпеченими комерційним обліком газу та запропоновано у разі незгоди власників квартир (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показниками будинкового вузда обліку газу, встановити індивідуальний лічильник газу окремо на квартиру (будинок) за власні кошти (а.с. 9).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивачів  в частині визнання незаконними дій АТ «Дніпропетровсьгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу для побутових споживачів природного газу на будинку   АДРЕСА_1 , та  визнання за кожним з позивачів, як за побутовими споживачами природного газу, права на забезпечення індивідуальними лічильниками газу за рахунок АТ «ОГС «Дніпропетровсьгаз» суд першої інстанції виходив з того, що встановлення індивідуальних лічильників буде забезпечувати оплату кожним з них саме того об`єму газу, який ним спожитий, а тому відмова відповідача АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» встановити індивідуальні лічильники суперечить вимогам законодавства та порушує права позивачі. Дії відповідача АТ «ОГС «Дніпропетровсьгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу замість квартирних лічильників газу побутовим споживачам у будинку  АДРЕСА_15 є незаконними та вчинені з порушенням положень ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу. 
Задовольняючи позовні вимоги позивачів щодо незаконного встановлення відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу, зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити побутовим споживачам ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 , які проживають у будинку АДРЕСА_1 , режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 27.02.2019 року №143, та зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок з 01.01.2017 року позивачам ОСОБА_2 
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13   вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 25.03.2020 року, позивачу ОСОБА_8 здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року, позивачу ОСОБА_1 здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 01.12.2018 року, виходив з незаконності нарахування ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» об`ємів спожитого природного газу позивачам та іншим споживачам, що проживають у вказаному будинку, на підставі показань загальнобудинкового лічильника газу.
Колегія суддів погоджується  з висновком суду щодо наявності правових підстав для задоволення позову позивачів щодо незаконних дій  АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» по встановленню загальнобудинкового вузла обліку природного газу в будинку АДРЕСА_1 , та  визнання за кожним з позивачів, як за побутовими споживачами природного газу, права на забезпечення індивідуальними лічильниками газу за рахунок АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз збут» проте, у повній мірі не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивачів щодо незаконного встановлення відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу, зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити побутовим споживачам ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 , які проживають у будинку АДРЕСА_1 режиму нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, зобов`язання здійснити перерахунок з 01.01.2017 року позивачам ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13   вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 25.03.2020 року, позивачу ОСОБА_8 здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року, позивачу ОСОБА_1 здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 01.12.2018 року, виходячи з наступного.
Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
За змістом статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.
Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів,  права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.
Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції станом на час звернення позивачів до суду з цим позовом, цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
-  житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;
- виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;
- засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики;
- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством;
- норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування;
- споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.
Як наведено у статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - це житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Тарифи на газопостачання відносяться до першої групи.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частини перша, друга статті 20 цього Закону).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.
Як зазначено у частині першій статті 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій.
Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».
Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
ПАТ «Дніпропетровськгаз», на теперішній час АТ  «ОГС «Дніпропетровськгаз» є Оператором ГРМ.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в редакції на час звернення позивачів до суду з цим позовом, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.
Згідно з положеннями статті 6 Закону Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року. Відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21 грудня 2017 року «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», - тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.
Як встановлено матеріалами справи, позивачі є споживачами природного газу, а ПАТ «Дніпропетровськгаз», на теперішній час АТ  «ОГС «Дніпропетровськгаз» - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.
Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.
Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС.
Колегією суддів встановлено, що позивачі приєдналися до вказаного Типового договору, оскільки щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.
Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника».
Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз», взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За положеннями Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2011 року № 150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» (з 2011 року по 31 травня 2017 року) до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб. м природного газу.
Згідно з додатком № 1 до вказаної Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в структурі тарифу затверджено витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб. м природного газу, які становили 6,96 грн, а згідно з додатком № 1 до Постанови від 27 вересня 2016 року № 1625 у структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 куб. м становлять 25,20 грн.
Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі.
Відмова відповідача АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів. З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» волевиявлення позивачів на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним.
Разом з тим, згідно із ст. 6  Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та житлових будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021  року.
Також зміст статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» свідчить про наявність безумовного обов`язку відповідних суб`єктів господарювання - газорозподільних організацій забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення, у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем. При цьому таких споживачів не зобов`язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб`єктів господарювання.
Таким чином, стаття 6 Закону визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17.
Доводи апеляційної скарги відповідача  ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», про те, що встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на будинку   АДРЕСА_1 виконано за кошти АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» та не суперечить Законодавству України, чинного на час встановлення цього приладу обліку, колегією суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.
Так, згідно пунктів 2,3 глави 1 Розділ ІХ Кодексу ГРМ, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.
Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.
За ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.
Відповідно до п.4 гл.1 розділу ІХ Кодексу ГРС комерційний вузол обліку встановлюється (організовується) в точці вимірювання, яка має збігатися з межею балансової належності (точкою комерційного обліку) між суміжними власниками газових мереж.
Відповідно до п.1 гл.5 розділу ІІІ Кодексу ГРС межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).
Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.
Судом встановлено, що загальнобудинковий прилад обліку природного газу для мешканців будинку   АДРЕСА_1 встановлено у 01 січня 2017 року та відповідачем не було надано, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, доказів про складання Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, який у встановленому законом порядку було б погоджено із споживачами або ж з їх представником.
Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено факт незаконного встановлення загальнобудинкового лічильника газу АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз»,  на будинок   АДРЕСА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.
Доводи апеляційної скарги відповідача  ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про те, що позивачами не надано до суду їхнього звернення до відповідача Акціонерного товариства «ОГС «Дніпропетровськгаз» щодо встановлення у їхніх квартирах індивідуальних газових лічильників, в зв`язку з чим не були порушенні права позивачів на встановлення індивідуальних лічильників газу, колегія суддів не бере до уваги, оскільки сам факт пред`явлення позову свідчить про наявність спору між сторонами, вирішення якого не може ставитися у залежність від відсутності досудового звернення позивачів до відповідача та отримання відповідної відмови.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 08 липня 2020 року по справі №210/5132/19.
Крім того, згідно п.п. 3,4 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору.
Отже, встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу для побутових споживачів природного газу, які проживають у будинку   АДРЕСА_1 , в процесі споживання газу не відображає фактичного споживання газу кожним споживачем багатоквартирного будинку окремо, що породжує нарахування сум за споживання об`єму газу, який насправді не використовувався споживачем.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що задоволення вимог про визнання незаконними дій відповідача АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу на будинок  АДРЕСА_1 буде відповідати зазначеній державній політиці у сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для позивачів з отримання послуги по газопостачанню.
Зважаючи на те, що позивачі висловили волевиявлення на встановлення індивідуального лічильника природного газу у їх квартирах у будинку АДРЕСА_1 , звернувшись до відповідача та отримали відмову АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз», у встановленні такого лічильника, у зв`язку з чим їх права, як споживачів, порушені та підлягають судовому захисту, і в цій частині висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.
Відмова відповідача АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» встановити індивідуальний лічильник газу кожному із позивачів суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів, адже, з урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», волевиявлення споживача на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним.
Визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними газовими лічильниками за рахунок відповідача АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз» та встановлення в подальшому такого лічильника забезпечить оплату ними саме того об`єму газу, який ними спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства, як справедливість.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз», відповідно до ст.6 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», за свій рахунок, в термін до 01 січня 2021 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам природного газу.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», з огляду на наступне.
Відповідно до Постанови НКРЕКП № 653 від 16.04.2015 року про видачу ліцензії з постачання природного газу, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Дніпропетровської області. 
В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року зазначено, що оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
ПАТ «Дніпропетровськгаз», на теперішній час АТ «ОГС «Дніпропетровськгаз», є Оператором ГРМ.
Згідно Кодексу ГРС та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року оператор ГРМ зобов`язаний забезпечити належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період; здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.
Пунктом 13 розділу 3 Правил визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС від 20 липня 2020 року по справі №212/1796/18.
Проте, суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання незаконнимвстановлення відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу, зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити побутовим споживачам ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 , які проживають у будинку АДРЕСА_1 , режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 27.02.2019 року №143, та зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок з 01.01.2017 року позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 25.03.2020 року, позивачу ОСОБА_8 здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року, позивачу ОСОБА_1 здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 01.12.2018 року, оскільки вищезазначені зобов`язання не входять до кола повноважень ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», натомість вищезазначені зобов`язання входять до кола повноважень Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз», у зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.
У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині визнання незаконного встановлення відповідачем ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу, зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити побутовим споживачам ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 , які проживають у будинку АДРЕСА_1 , режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 27.02.2019 року №143, та зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок з 01.01.2017 року позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 25.03.2020 року, позивачу ОСОБА_8 здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року, позивачу ОСОБА_1 здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 01.12.2018 року, підлягає скасуванню та ухваленню в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог з підстав невірного застосування норм процесуального права, згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» судовий збір за подання апеляційної скарги, у розмірі 47 431,80 грн. за рахунок держави.
Рішення суду в частині стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на користь держави судового збору в сумі 29 967 грн. 60 коп. - скасувати.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» - задовольнити частково.
Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2020 рокув частині визнання незаконним встановленого ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режиму нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового приладу обліку газу для побутових споживачів природного газу  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ),  ОСОБА_2  ( АДРЕСА_3 ),  ОСОБА_3  ( АДРЕСА_4 ),   ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ),   ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ),  ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ),   ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ),   ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_9   ( АДРЕСА_10 ),  ОСОБА_10  ( АДРЕСА_11 ),  ОСОБА_11  ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_12  ( АДРЕСА_13 ),  ОСОБА_13  ( АДРЕСА_14 ), зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року поновити режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 р. № 143побутовим споживачам природного газу   ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ),  ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ),  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ),  ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ),  ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 ),  ОСОБА_9   ( АДРЕСА_10 ),  ОСОБА_10  ( АДРЕСА_11 ),  ОСОБА_11  ( АДРЕСА_12 ),  ОСОБА_12  ( АДРЕСА_13 ),   ОСОБА_13 ( АДРЕСА_14 ),зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити перерахунок позивачам: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ),  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ),  ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ),  ОСОБА_9   ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_12 ),  ОСОБА_12 ( АДРЕСА_13 ),  ОСОБА_13 ( АДРЕСА_14 )  з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 25.03.2020 року, позивачу ОСОБА_8 ( АДРЕСА_9 ) здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 26.12.2019 року, позивачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) здійснити перерахунок з 01.01.2017 року вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від  27.02.2019 р. № 143, за період з 01.01.2017 року по 01.12.2018 року  - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.
Рішення суду в частині стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на користь держави судового збору в сумі 29967 грн. 60 коп. - скасувати.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Компенсувати судові витрати Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» в сумі 47 431,80 (сорок сім тисяч чотириста тридцять одна) гривня 80 (вісімдесят) копійок за подання апеляційної скарги, за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 25 серпня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: