Ухвала
Іменем України
9 липня 2020 року
м. Київ
справа № 496/3877/19
провадження № 51- 2632 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого суду Біляївського районного суду Одеської області від 14 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 червня 2020 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строк захисник ОСОБА_4 звернулася до касаційного суду з скаргою на виконання зазначеної ухвали Верховного Суду, у якій ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку у зв`язку з порушеннями норм Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.  
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 14 квітня 2020 року залишена без задоволення скарга захисника ОСОБА_4  на постанову прокурора від 28 лютого 2020 року про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №12016160250000633 від 29 квітня 2016 року за ч.1 ст.213 Кримінального кодексу України (далі – КК) та про зобов`язання слідчого та прокурора у зазначеному провадженні встановити строк один місяць для завершення досудового розслідування та прийняття процесуального рішення, передбаченого ст. 284 КПК. 
Ухвалою судді Одеського  апеляційного суду від 29 квітня 2020 року, на підставі ч.4 ст. 399 КПК, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4   на зазначену ухвалу слідчого судді. 
Захисник ОСОБА_4 не погодившись із рішеннями суду першої й апеляційної інстанцій, звернулася із вказаною скаргою, яку просить задовольнити. При цьому посилається на необґрунтованість і невмотивованість судових рішень з огляду на недотримання вимог статей 2, 28,  114, 270, 303 КПК, ст.55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому посилається на те, що суди фактично відмовили підозрюваному ОСОБА_5 в доступі до правосуддя. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.
Зокрема, частинами 2 і 3 ст.309 КПК передбачено оскарження під час досудового розслідування в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи  бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
При цьому, згідно із положеннями ч.3 ст.392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається із наявних у Суді матеріалів, ухвала слідчого судді стосується безпосередньо відмови у задоволенні скарги нанедотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні та про зобов`язання слідчого та прокурора у зазначеному провадженні встановити строк один місяць для завершення досудового розслідування і прийняття процесуального рішення, передбаченого ст. 284 КПК.
Питання про оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані вищезазначеними спеціальними нормами чинного КПК.
З урахуванням наведеного, суддя апеляційного суду розглянувши матеріали за апеляційною скаргою,  обгрунтовано звернув увагу на те, що зазначеними нормами чинного КПК не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. 
У силу ч.4 ст.399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суддя апеляційної суду, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (Рішення у справі "Скорик проти України" від 08 січня 2008 року).
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи положення п.7 ст.115 КПК та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого суду Біляївського районного суду Одеської області від 14 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 29 квітня 2020 року, відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                        ОСОБА_3