ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6044/20 Справа № 207/984/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Подобєд О. К. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 5 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.         
суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.
при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Поліфарб" до ОСОБА_1 , треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Жидков Володимир Юрійович про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2020 року ТОВ «ПОЛІФАРБ» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Жидков Володимир Юрійович про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просив з метою забезпечення позову накласти арешт із забороною відчуження на об`єкт нерухомого майна будівлі № НОМЕР_1 - трансформаторної підстанції ТП -66 загальною площею 148,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також просив заборонити ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії з майном, яке знаходиться в приміщенні будівлі № НОМЕР_1 - транформаторної підстанції ТП- 66 загальною площею 148,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , окрім оператора систем з обслуговування та підтримання в належному стані.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІФАРБ» про забезпечення позову задоволено частково та ухвалено з метою забезпечення позовної заяви ТОВ «ПОЛІФАРБ» до ОСОБА_1 , треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Жидков Володимир Юрійович про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно накласти заборону будь-якій особі вчиняти будь-які дії з нерухомим майном об`єктом будівлі № НОМЕР_1 - трансформаторної підстанції ТП-66 загальною площею 148,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також майном, яке знаходиться в приміщенні будівлі № НОМЕР_1 - трансформаторної підстанції ТП-66 загальною площею 148,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 окрім оператора системи з обслуговування та підтримання в належному стані.
Ухвала суду мотивована тим, що між сторонами виник спір, з метою забезпечення пред`явленого позову та виконання рішення суду, якщо позовні вимоги будуть задоволені, необхідно будь-якій особі заборонити вчиняти будь-які дії щодо спірного об`єкту нерухомості до вирішення даної цивільної справи по суті. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду в частині заборони вчиняти будь-які дії з майном, яке знаходиться в приміщенні будівлі № НОМЕР_1 - транформаторної підстанції ТП- 66 загальною площею 148,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що заходи забезпечення позову, вжиті судом без належного з`ясування всіх обставин та є передчасними, а тому ухвала в частині накладення заборони вчиняти будь-які дії з майном, яке знаходиться в приміщенні будівлі № НОМЕР_1 - транформаторної підстанції ТП- 66 загальною площею 148,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 підлягає скасуванню.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що між сторонами виник спір, з метою забезпечення пред`явленого позову та виконання рішення суду, якщо позовні вимоги будуть задоволені, необхідно будь-якій особі заборонити вчиняти будь-які дії щодо спірного об`єкту нерухомості до вирішення даної цивільної справи по суті. 
Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову по даній справі є скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме будівлі № НОМЕР_1 - трансформаторної підстанції ТП -66 загальною площею 148,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, районний суд обґрунтовано частково задовольнив заяву про забезпечення позову.
Доводи апелянта про те, що заходи забезпечення позову, вжиті судом без належного з`ясування всіх обставин та є передчасними, а тому ухвала в частині накладення заборони вчиняти будь-які дії з майном, яке знаходиться в приміщенні будівлі № НОМЕР_1 - транформаторної підстанції ТП- 66 загальною площею 148,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 підлягає скасуванню, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки предметом позовує скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме будівлі № НОМЕР_1 - трансформаторної підстанції ТП -66 загальною площею 148,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала відповідає нормам процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для скасування або її зміни.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач 

Т.Р. Куценко