П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 756/486/19
Номер провадження  22-ц/824/3271/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,  
 
за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А., 
 
вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Луценко О. М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, 
в с т а н о в и в :
У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , з урахуванням подальших уточнень, про стягнення з останнього на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян.
 
Позовна заява обґрунтована тим, що 21 грудня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб у якому у них народились двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 31 січня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано, діти залишилися проживати з позивачем.
 
Після розірвання шлюбу відповідач відмовився добровільно виплачувати аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей.
 
07 липня 2018 року позивач вдруге вийшла заміж та переїхала жити до міста Києва.
 
Позивач зазначає, що їх спільний з відповідачем син ОСОБА_4 має вади слуху з народження та є інвалідом з дитинства в зв`язку з чим вимагає додаткового розвитку. З 14 червня 2013 року він є пацієнтом Медичного центру «Чорноморський центр слуху і мови «Медінкус». Так, позивачем було сплачено вартість курсу занять з логопедом у сумі 1 800 грн., крім того, для підготовки сина до занять в школу останньою було сплачено сурдопедагогу за 12 занять 3 600 грн., а задля забезпечення функціонування слухового апарату сина, позивач кожні два місяці змушена купувати специфічні батарейки, одна упаковка яких коштує 2 850 грн., а також хук до процесора вартістю 75 грн., ремонтувати мовний процесор у разі неполадок, що обходиться у 1 650 грн.
 
Позивач зазначає, що згідно висновку лікарсько-контрольної комісії та індивідуальної програми реабілітації інваліда № 145, їх сину необхідно змінити мовний процесор, вартість якого становить 187 231 грн.
 
Так, через вади слуху ОСОБА_4 не може відвідувати звичайний загальноосвітній заклад, в зв`язку з чим, з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2019 року він залучений до навчального процесу з обов`язковим вивченням предметів у обсязі загальноосвітньої програми, затвердженої Міністерством освіти і науки України відповідно до договору № 07/2018 про надання послуг з організації розвивально-освітнього дозвілля дітей в форматі сімейної школи «Kidmix» від 02 травня 2018 року, за відвідування вищевказаної шкоди позивачем було сплачено 54 200 грн.
 
Позивач зазначає, що їх з відповідачем донька ОСОБА_3 навчається у спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов № 329 «Логос» імені Георгія Гонгадзе. Крім того, остання відвідує заняття з живопису та малюнку в ТОВ «Санта Декор» та заняття французької мови витрати за які несе позивач. Крім того, у доньки спостерігаються проблеми з зором, а саме порушення зору на лікування якого необхідні кошти.
 
Позивач посилається на те, що їх спільні з відповідачем діти проживають разом з нею, всі витрати на їх утримання, розвиток та надання медичних послуг вона несе самостійно.
 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року (а.с. 176 - 178) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх його видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2019 року і до повноліття дітей, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.
 
Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, 16 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його необґрунтованість, просив змінити рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року зменшивши розмір аліментів які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частину заробітку з усіх його видів доходів до 1/8 частини заробітку з усіх доходів, щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. 
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було оцінено докази, які мають істотне значення для вірного встановлення розміру аліментів.
 
Скаржник зазначає, що на його утриманні перебувають непрацездатні за віком батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який є інвалідом І групи та донька ОСОБА_8 .
 
Крім того, скаржник посилається на те, що на даний час останній немає офіційного працевлаштування, таким чином, оскаржуване рішення значно погіршить становище осіб, які перебувають на його утриманні.
 
На думку скаржника, позивач не довела, що розмір аліментів який підлягає стягненню повинен становити 1/3 частку з усіх його видів заробітку (доходу), та вважає за достатнім стягувати з нього аліменти на користь позивача на утримання їх спільних дітей у розмірі по 1/8 частині усіх його видів заробітку (доходу) на кожного з дітей.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою та надано строк для подачі відзиву.
 
Відзиву подано не було. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
 
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Козир С. В., заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.
Скаржник до суду апеляційної інстанції  не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також повідомленням про доставлення судової повістки-повідомлення на електронну адресу скаржника та його представника, у зв`язку з чим, колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останніх. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши заперечення представника позивача, з`ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.  
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки діти проживають разом з позивачем, то виходячи з принципу справедливості, об`єктивності та розумності, доцільно буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2019 року і до повноліття дітей.  
 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що відповідно до рішення Приморського районного суду міста Одеси від 31 січня 2017 року, шлюб зареєстрований 21 грудня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано (а.с. 22).
 
Від вищевказаного шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19, 20).
 
07 липня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб (а.с. 23).
 
Як вбачається з довідки № 27/6 від 27 червня 2017 року, ОСОБА_4 з 14 червня 2013 року є пацієнтом Медичного центру «Чорноморський центр слуху і мови «Медінкус» ТОВ «Медінкус» (а.с. 25).
 
Згідно квитанціц  № б/н від 05 квітня 2018 року та № б/н від 19 квітня 2018 року, 12 занять з сурдопедагогом коштує 3 600 грн.(а.с. 26, 27).
 
Згідно видаткової накладної № 1245 від 23 липня 2018 року за одну упаковку батарейок Power One P675i + Best Deal ОСОБА_2 сплачено 2 850 грн. (а.с. 28).
 
Згідно видаткової накладної № 1541 від 24 грудня 2018 року ОСОБА_2 сплачено 75 грн. - за запасні частини хук до процесору ОРUS2 та 2 850 грн. - за запасні частини батарейки Power One P675i + Best Deal (а.с. 29).
 
Як вбачається з висновку про технічний стан зовнішньої частини системи імплантаційного слухопротезування від 22 жовтня 2018 року, та висновку лікарсько-контрольної комісії КНП «ЦПМСД № 1» Оболонського району міста Києва, ОСОБА_4 користується мовним процесором ОРUS2, разом з тим, його технічні характеристики не відповідають референтним, в зв`язку з чим, рекомендовано його замінити (а.с. 31, 32).
 
Згідно комерційної пропозиції ТОВ «Кінд Інтерслух Київ» від 03 січня 2019 року, вищевказаний мовний процесор коштує 187 231 грн. (а.с. 37).
 
02 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_10 укладено договір № 07/2018 про надання послуг з організації розвивально-освітнього дозвілля дітей в форматі сімейної школи «Кіdmіх», ОСОБА_4   (а.с. 38-44).
 
Згідно довідки від 19 грудня 2018 року виданої засновником альтернативної сімейної школи «Кіdmіх» ОСОБА_10 , загальна сума сплачена за відвідування ОСОБА_4 даної школи становить 54 200 грн., що підтверджується квитанціями та товарними чеками (а.с. 50, 51, 52, 53, 54).
 
01 жовтня 2018 року між Приватною школою «Афіни» міста Києва та ОСОБА_2 укладено договір про надання освітніх послуг, відповідно до умов якого, замовник доручає, а школа бере на себе надання освітньої послуги для ОСОБА_4 (а.с. 46-49).
 
Як вбачається з довідки № 376 від 19 грудня 2018 року ОСОБА_3 навчається в 7-Б класі спеціалізованої школи № 329 «Логос» (а.с. 55).
 
Згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру ОСОБА_3 відвідувала заняття з навчання живопису та малюнку в ТОВ «Санта Декор», 8 занять яких коштує 1 000 грн. (а.с. 56).
 
Згідно виписки із медичної карти пацієнта № 000081972 від 29 серпня 2018 року ОСОБА_3 має діагноз: складний гіперметропічний астигматизм обох очей, Амбліопіція слабкого ступеня обох очей (а.с. 59).
 
Як вбачається з акту виконаних медичних послуг № 000081972 від 29 серпня 2018 року, та фіскального чеку від 29 серпня 2018 року ОСОБА_3 пройшла повне офтальмологічне обстеження та консультацію лікаря для дітей та інших пільгових категорій, за що було сплачено грошові кошти у сумі 450 грн. (а.с. 60, 61).
 
Як вбачається з листа ТОВ «УНІВІС, ЛТД» № 70 від 16 жовтня 2018 року, товариство надавало посередницькі послуги у працевлаштуванні громадянину ОСОБА_1 на суднах іноземного судновласника у періоди: з 26 вересня 2016 року по 03 лютого 2017 року; з 16 травня 2017 року по 05 жовтня 2017 року; з 20 січня 2018 року по 13 червня 2018 року на посаді другий механік, з основним окладом 1 248 доларів США на місяць (а.с. 83).
 
15 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 зареєстровано шлюб (а.с. 111).
 
Згідно фіскальних чеків (а.с. 122-123, 147-149), квитанцій (а.с. 124-125), заяви на відправку переказу (а.с. 126) відповідачем надавались позивачу кошти в рахунок сплати аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
 
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
 
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, згідно якого за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
 
За змістом ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
 
Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
 
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів, витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком  від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
 
Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
 
Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
 
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
 
Так, враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дітей  відповідного віку, положення ст.. 182 СК України, а також те, що діти проживають  з позивачем та перебувають на її утриманні, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення  ОСОБА_1 аліменти на користь  ОСОБА_2 на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх його видів доходів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку.
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника про те, що в останнього на утриманні перебувають його непрацездатні батьки, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вказаної обставини.
 
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що він офіційно не працює, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів погіршить становище інших осіб, які перебувають на його утриманні, крім того, останній не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, проте не погоджується з визначеним судом розміром.
  
Так, при визначені розміру аліментів судом враховано положення ч.2 ст. 182 СК України та присуджено до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного. Разом з тим, визначений судом розмір аліментів не є таким, що значно перевищує запропонований відповідачем, а саме ј частину заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
Крім того, враховуючи стан здоров`я дітей та те, що відповідач є здоровою особою працездатного віку, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про неможливість скаржником сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом, необґрунтованими.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
 
Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
 За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року - залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права 
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,- 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року  - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повне судове рішення складено 25 червня 2020 року.
 
Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В. В. Саліхов 

О. В. Шахова