ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2991/20 Справа № 199/1330/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтарь 40», про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,- 

                                В С Т А Н О В И Л А:
       27 лютого 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 про зобов`язання відповідачів загерметизувати з`єднання ванни зі стіною та усунути порушення конструкції підлоги з керамічної плитки під сантехнічними приладом ванною квартири АДРЕСА_1 та стягнути солідарно з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири грошові кошти у розмірі 33204,48 грн.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року задоволено частково позовні вимоги та стягнуто солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 33204,48 грн.. В іншій частині позовних вимог, а також в стягнення судових витрат у вигляді правничої допомоги — відмовлено.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 – залишено без задоволення, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року - залишено без змін.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.
Частиною 3 ст. 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 січня 1997 року, а відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_3 в цьому ж будинку, яка розташована поверхом вище.
Позивачі по справі з 2016 року неодноразово звертались до голови ОСББ «Янтарь 40» зі скаргами на періодичне затоплення їх квартири.
Відповідно до Актів обстеження жилого приміщення кв. АДРЕСА_2 , від 01 грудня 2016 року, 18 грудня 2017 року, 29 січня 2018 року, 30 травня 2018 року, 22 вересня 2018 року встановленні факти залиття квартири.
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, - суд першої інстанції виходив з їх доведеності. При цьому, відмовляючи у задоволенні вимог щодо зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, суд виходив з їх виконання відповідачами добровільно у вересні 2019 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями.
Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
Положеннями ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до висновку експерта № 2271/2272-18 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 08 лютого 2019 року причиною залиття квартири АДРЕСА_2 , які відбулися за період з жовтня 2016 року по січень 2018 року є негерметичне з`єднання ванни зі стіною та порушення конструкції підлоги з керамічної плитки під сантехнічним приладом ванна квартирі АДРЕСА_1 . Вартість матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_2 складає 33204,48 грн.
Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивачів матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири в розмірі 33204,48 грн.
При цьому, судом вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, так як відповідачі в добровільному порядку здійснили їх виконання.
Доводи апелянта є ідентичними доводам апеляційної скарги ОСОБА_7 , яким надана обґрунтована оцінка в постанові Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року, яка не оскаржена сторонами в касаційній інстанції.
Додане до апеляційної скарги клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки  по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу, а підстави для призначення повторної експертизи — відсутні. Крім того, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року було відмовлено в аналогічному клопотанні ОСОБА_7 про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_9 – залишити без задоволення.
       Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року - залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Повне рішення суду складено 24 червня 2020 року.

       Судді: