УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/1965/16-ц Головуючий у 1-й інст. Міхненко С. Д. 
Категорія 60   Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І., 
суддів:                  Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М., 
секретаря
судового засідання Ковальської Я.В.
з участю відповідача 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Міхненка С.Д.
у цивільній справі №289/1965/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Наталія Михайлівна, Лутівський старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирської області, про визнання недійсним заповіту та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Наталія Михайлівна, Лутівський старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирської області, про усунення права на спадкування за законом, 
в с т а н о в и в :
У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Лутівської сільської ради Гуцаленко С.П., реєстровий номер 6 від 28 березня 2016 року, згідно якого на користь ОСОБА_1 заповідано все майно, а також майнові права та обов`язки, належні їй на час смерті.
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н. М., Лутівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області, про усунення від права на спадкування за законом.
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2020 року у справі призначено посмертну судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вважає, що клопотання позивача за первісним позовом про призначення експертизи не було заздалегідь направлено сторонам у справі, що унеможливило подачу іншими учасниками справи заперечень. Також суд не надав можливості ознайомитись з оригіналами документів, які запаковані в окремому пакеті та на період відпустки судді знаходились у її сейфі. Зокрема, позивач за зустрічним позовом вказує на нікчемність заповіту, як такого, що складений неуповноваженою особою. ОСОБА_1 вказує, що вирішуючи у оспорюваній ухвалі надати експертам ЖНДЕКЦ МВС України оригінал оспорюваного заповіту від 28 березня 2016 року, суд неправомірно ухвалив надати експерту пенсійну справу ОСОБА_3 , яка заповнювалась власноручно почерком ОСОБА_1 за довіреністю від 10 березня 2016 року. 
Крім того, процесуальні порушення, на думку апелянта, полягають у недотриманні районним судом строків відправлення процесуальних документів, а саме оскаржуваної ухвали, що потягло за собою неможливість своєчасного ознайомлення з матеріалами справи і, як наслідок, порушення строку на апеляційне оскарження судового рішення. 
Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом (з урахуванням змінених позовних вимог) до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Наталія Михайлівна, Лутівський старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирської області, про визнання недійсним заповіту (а.с.42-46).
У квітні 2017 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Наталія Михайлівна, Лутівський старостинський округ Радомишльської міської ради Житомирської області, про усунення права на спадкування за законом (а.с.86-91).
У судовому засіданні 18 травня 2020 року від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про призначення посмертної судово - почеркознавчої експертизи.
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2020 року по справі призначено посмертну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України (10008 м. Житомир, вул. Старий бульвар,18).
На вирішення експертам поставлено наступні питання:
Чи виконаний рукописний текст та підпис в оригіналі заповіту від 28 березня 2016 року за реєстровим номером 6, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою?
Чи виконаний підпис в оригіналі реєстру для реєстрації нотаріальних дій Лутівської сільської ради Радомишльського району за 2016-2017 роки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою?
Витрати за проведення експертизи покладено на позивача за первісним позовом.
Вирішуючи клопотання про призначення експертизи, суд дійшов обґрунтованого висновку про його задоволення.
При цьому судом враховано, що відповідно до ч.ч.1-4, п.4 ч.5 ст.12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень п.8,16 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд: вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання. Аналогічні положення містяться в п.5,8 ч.6 ст. 130 ЦПК України в редакції, на час подання позовної заяви.
Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.
Задовольняючи клопотання позивача за первісним позовом про призначення по справі посмертної судової почеркознавчої експертизи, районний суд виходив з наявності правових підстав до його задоволення.
Так, згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Відповідно до вимог ч.ч.4,5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Положеннями ч. 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
В даному випадку, постановляючи ухвалу про призначення по справі посмертної почеркознавчої експертизи суд першої інстанції правильно вважав, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання у почеркознавчій галузі і від встановлення обставин, на які посилається позивач залежить можливість розгляду справи по суті.
Відповідно пункту 3 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відмова у задоволенні заяви позбавить позивача за первісним позовом права на судовий захист та справедливий розгляд даної справи, що є основним завданням цивільного судочинства.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що саме експертом буде вирішуватися питання про достатність наданих доказів для виконання експертизи.
Недостатність вихідних даних може бути підставою для повернення справи судовим експертом без виконання.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду із позовною заявою, позивач за первісним позовом неодноразово наголошував на необхідності проведення судової почеркознавчої експертизи після зібрання необхідної кількості письмових доказів та встановлення обставин справи.
Таким чином, подання клопотання про призначення експертизи узгоджується із зазначеними вище нормами процесуального закону та його розгляд був обумовлений у попередньому судовому засіданні.
Доводи апеляційної скарги про допущену описку правильність висновків суду не спростовують.
Крім того, вирішення даного спору неможливе без проведення у справі посмертної судово-почеркознавчої експертизи, виходячи із предмета спору. Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.
Виходячи із наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм чинного процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді