УХВАЛА

23 вересня 2020 року 
Київ
справа №815/6309/16
адміністративне провадження №К/9901/44782/18
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду   Чиркіна С.М., провівши підготовчі дії до касаційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, треті особи: Комунальне підприємство «Визирське джерело» Візирської сільської ради, Визирська сільська рада Лиманського району Одеської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Одеській області або відповідач), треті особи: Комунальне підприємство «Визирське джерело» Візирської сільської ради (далі - КП «Визирське джерело» Візирської сільської ради), Визирська сільська рада Лиманського району Одеської області, в якому просив:
визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населених пунктів);
зобов`язати ГУ Держгеокадастру в Одеській області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населених пунктів);
скасувати дозвіл №15-10246/13-16-СГ від 29.11.2016, виданий ГУ Держгеокадастру в Одеській області, про надання КП «Визирське джерело» Визирської сільської ради дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 90,00 га, із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2017 скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову:
визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру в Одеській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, яка викладена у листі від 04.11.2016 №Д-15099/0-6194/6-16;
визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» № 15-10246/13-16-СГ від 29.11.2016, в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,00 га., за наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення якої безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності 07.10.2016 звертався ОСОБА_1 ;
зобов`язано ГУ Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 07.10.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га., за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Визирської сільської ради, Лиманського району, Одеської області (за межами населених пунктів).
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, КП «Визирське джерело» Візирської сільської ради подало касаційну скаргу.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.10.2017 відкрито касаційне провадження у справі.
У березні 2018 року цю справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
В порядку статті 31 КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 18.07.2019 визначений новий склад суду.
За змістом пунктів 2, 3, 5 частини першої статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи, вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Скаржником у справі заявлено клопотання про розгляд справи за його участі.
Проаналізувавши матеріали касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд касаційної інстанції не вбачає необхідності надання пояснень сторонами у зазначеній справі у зв`язку з чим підстави для касаційного розгляду справи за участю сторін відсутні.
Таким чином, у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити. 
Враховуючи наведене, розгляд справи буде здійснюватися в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.
Керуючись статтями 340, 345 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
Прийняти справу до провадження.
Відмовити у задоволенні клопотання скаржника про розгляд справи за його участі.
Підготовчі дії по справі закінчити.          
Призначити розгляд цієї справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 24 вересня 2020 року в приміщенні Касаційного адміністративного суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                  С. М. Чиркін