ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 вересня 2020 року           справа №360/4243/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю представника позивача Лебєдєва М.С., представника відповідача Кулішина В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 р. у справі № 360/4243/19 (головуючий І інстанції О.В. Ірметова) за позовом Приватного акціонерного товариства «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» до Державної екологічної інспекції у Луганській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису, -

                                                           ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Рубіжанський картонно-тарний комбінат» (далі – позивач, ПрАТ «Рубіжанський картонно-тарний комбінат») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Луганській області (далі – відповідач, Дерекоінспеція), в якому просило:
- визнати противоправними дії Державної екологічної інспекції у Луганській області в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Приватним акціонерним товариством “Рубіжанський картонно-тарний комбінат” ;
- визнати протиправним та скасувати припис №234 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства від 27.06.2019, складений Державною екологічною інспекцією в Луганській області в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Приватним акціонерним товариством «Рубіжанський картонно-тарний комбінат».
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020  року відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив судове рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що , під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) та оформлення за його наслідками акту і складання на підставі цього припису, відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, що передбачені чинним законодавство. У відповідача були відсутні правові підстави для включення у спірний припис пункту 8 щодо отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, оскільки відсутній відповідний Порядок. Крім того, оскільки період проведення АТО триває, тому мораторій на проведення перевірок введений статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII (далі – Закон №1669-VII) продовжує існувати.
Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Державною екологічною інспекцією у Луганській області було направлено Приватному акціонерному товариству “Рубіжанський картонно-тарний комбінат” повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 13.05.2019 №346/01-03-19 (а.с. 12).
На підставі ст. 20-2 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю), затвердженого наказом Державної регуляторної служби України від 15.11.2018 №152, наказу Державної екологічної інспекції у Луганській області від 07.12.2018 №360/01-01-04, направлення №397/01-03-19 від 10.06.2019 на проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, відповідачем у період з 11.06.2019 по 25.06.2019 проведено планову перевірку щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Приватним акціонерним товариством “Рубіжанський картонно-тарний комбінат” (а.с. 13, 202-203).
У ході проведення планової перевірки Приватного акціонерного товариства “Рубіжанський картонно-тарний комбінат”, працівниками Державної екологічної інспекції у Луганській області було виявлено ряд допущених відповідачем у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів порушень, а саме: 
- стічні води скидаються у р. Сіверський Донець по закритому напірному колектору по дну ріки, який обладнаний форсунками для розсіювання стічних вод підприємства у водному об`єкті, що унеможливлює здійснити відбір зворотних (стічних) вод безпосередньо на водному об`єкті, у контрольних створах та в системах водовідводу, в тому числі за межами території де розташовані об`єкти підприємства (п. 23 Постанови КМУ від 25.03.1999 №465);
- під час здійснення планової перевірки встановлено, що манометр для вимірювання тиску води на дільниці мікрофільтрів цеху ВК та ОС знаходився у неробочому стані (п.7 ст.44 Водного Кодексу України;
- за результатом вимірювання відпрацьованих газів 10 транспортних засобів ПрАТ “РКТК” встановлено факт випуску в експлуатацію 6 автомобілів у яких вміст забруднюючих речовин у відпрацьованих газах під час їх роботи, перевищує нормативи передбачені ДСТУ 4277:2004 (ст. 10. ст. 17 Закону України “Про охорону атмосферного повітря”);
- за результатами обстеження встановлено, що ОСДВ частково не обладнані та не пронумеровані відповідно до вимог чинних нормативних документів, які регламентують відбір проб промислових викидів в атмосферне повітря (ДСТУ 8725:2017 “Якість повітря. Викиди стаціонарних джерел. Методи визначення швидкості та об`ємної витрати газопилових потоків” та КНД 211.2.3.063-98 “Метрологічне забезпечення. Відбір проб промислових викидів (Інструкція))”;
- порушення ведення типової форми первинної облікової документації №1-ВТ “Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари” в частині відсутності відомостей про підприємства з якими укладені договори на збирання та утилізацію відходів (ст. 17 Закону України “Про відходи”, наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 07.07.2008 №342);
- порушення порядку обліку придбання та експлуатації хімічних джерел струму та порядку обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму (ст. 17 Закону України “Про хімічні джерела струму”);
- відсутній дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких показник загального утворення відходів (Пзув) перевищує 1000 (п.“с” ст.17 Закону України “Про відходи”);
- встановлено факти змішування твердих побутових відходів та промислових відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади (на території бази обладнання, АТЦ, ВК та ОС) (п.“ж” ст.17 Закону України “Про відходи”;
- встановлено факти несанкціонованого зберігання (розміщення) промислових відходів на території бази обладнання, цеху залізничного транспорту (п.“з” ст. 17 Закону України “Про відходи”);
- на момент проведення планової перевірки, підприємством не обладнано відповідні майданчики для зберігання відходів, не встановлено тару з чітким позначенням виду відходів, тара не промаркована та не позначені групи, ступень (клас) небезпеки відходів, не передбачено конструкції та розмір тари для відходів, яка б забезпечувала унеможливлення їх змішування, забруднення і псування (ДСТУ 4462.3.01:2006 “Поводження з відходами. Порядок здійснення операцій”).
За результатом планової перевірки складено акт №234, який отримано представником ПрАТ “Рубіжанський картонно-тарний комбінат” 25.06.2019 (а.с. 14-76).
Також з метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки Державною екологічною інспекцією у Луганській області було складено припис №234 від 27.06.2019 щодо усунення порушень природоохоронного законодавства, зазначених в акті перевірки №234 (а.с. 78-81).
23 липня 2019 року відповідачем було направлено до Державної екологічної інспекції у Луганській області заперечення на акт №234 №6/3826, які отримано позивачем 27.07.2019 (а.с. 77).
На підставі припису №234 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства від 27.06.2019, відповідно до ст. 20-2 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, наказу Державної екологічної інспекції у Луганській області від 16.09.2019 №2/1-28-318 та направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №668/01-03-19 від 16.09.2019, позивачем у період з 18.09.2019 по 30.09.2019 проведено позапланову перевірку щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Приватним акціонерним товариством “Рубіжанський картонно-тарний комбінат” (а.с. 78-81, 88).
У ході проведення позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства “Рубіжанський картонно-тарний комбінат”, працівниками Державної екологічної інспекції у Луганській області було встановлено, що відповідачем не виконано пункти №№2, 4 та 9 Припису №234 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства від 27.06.2019, а саме:
- обладнати місце відбору зворотних (стічних) вод безпосередньо на випуску до водного об`єкта (р. Сіверський Дінець) та залучити представників Державної екологічної інспекції у Луганській області для державного інструментально-лабораторного контролю за дотриманням нормативів ГДС зворотних (стічних) вод підприємства;
- привести до відповідності вміст показників забруднюючих речовин у відпрацьованих газах по виявленим з перевищенням нормативів автотранспортних засобах підприємства під час їх роботи, відповідно нормативів встановлених ДСТУ 4277:2004, результати вимірювань надати на адресу Державної екологічної інспекції у Луганській області;
- не допускати змішування відходів на підприємстві, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія.
Як вбачається з акту №384 складеного за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, усі інші пункти Припису №234 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, ПрАТ “Рубіжанський картонно-тарний комбінат” виконано (а.с. 102-122).
У зв`язку з невиконанням пунктів Припису №234, Державною екологічною інспекцією у Луганській області було складено протоколи про адміністративне правопорушення №001405 та №001485 від 25.09.2019 та винесені відповідні постанови про накладення адміністративного стягнення, якими притягнуто відповідальних посадових осіб підприємства до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 765,00 грн з кожного (а.с. 123, 125-127), які сплачено в установлений законом термін, що підтверджується платіжним дорученням №4204943700 від 02.10.2019 та квитанцією №10 від 26.09.2019 (а.с. 124,128).
26.10.2017 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП, у вигляді штрафу у сумі 765,00 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Спірним питанням є правомірність дій щодо проведення перевірки та прийняття спірного припису за результатами цієї перевірки.
На підставі статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України “Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності” №877-V  (далі – Закон №877-V).
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Частиною 4 статті 4  Закону №877-V  передбачено, що виключно законами встановлюються органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
За змістом пункту “а” частини першої статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону та раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.
Із наведеного вбачається, що контроль за охороною навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів покладено на Державну екологічну інспекцію України та її територіальні органи. З цією метою вони в межах своїх повноважень та у визначеному законодавством порядку проводять перевірки, з-поміж іншого, суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства.
Відповідно до ст. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно ст. 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України основними завданнями Держекоінспекції є: 
1) реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; 
2) здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; екологічної та радіаційної безпеки; охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; охорони, захисту, використання і відтворення лісів; збереження, відтворення і невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття; раціонального використання, відтворення і охорони об`єктів тваринного та рослинного світу; ведення мисливського господарства та здійснення полювання; охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів; охорони атмосферного повітря; формування, збереження і використання екологічної мережі; стану навколишнього природного середовища; поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами; здійснення заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі;
3) внесення на розгляд Міністра енергетики та захисту довкілля пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені функції стосовно забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно зі статтею 2 Закону №877-V, дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. 
Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.
Зазначена стаття чітко визначає відносини, на які не поширюється дія Закону України “Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності”, серед яких відсутні відносини, що виникають під час здійснення контролю за охороною навколишнього природного середовища. Тобто, вимоги зазначеного закону розповсюджуються на відповідача. 
Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища, відповідно до статті 34 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.  
Як визначено статтею 35 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (…)
Державному контролю підлягають використання і охорона, зокрема, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря.
Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.
Компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища визначено у статті 20-2 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, до  якої, зокрема,  належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства (…) про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про охорону атмосферного повітря.
На підставі статті 28 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, а також іншими органами виконавчої влади. 
Порядок здійснення державного контролю у галузі охорони атмосферного повітря визначається відповідно до закону.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України “Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності”.
За статтею 22 Закону України « Про відходи», уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, інші органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції.
Відповідно статті 23-2 зазначеного Закону, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері поводження з відходами належить здійснення державного нагляду (контролю) за виконанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, іншими органами, органами місцевого самоврядування делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, за додержанням підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про поводження з відходами щодо: а) дотримання вимог виданих дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; в) складання і ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів та реєстру місць видалення відходів; г) перевезення небезпечних відходів територією України та за транскордонним перевезенням відходів; ґ) збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення, захоронення відходів; д) ведення первинного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, подання відповідної статистичної звітності в установленому порядку та паспортизації таких відходів; е) дотримання вимог нормативно-технічної і технологічної документації, погодженої в установленому порядку, при виробництві продукції (крім дослідних зразків) з відходів чи з їх використанням; ж) дотримання правил і режиму експлуатації установок, виробництв з оброблення та утилізації відходів; з) дотримання правил зберігання, транспортування, знешкодження, ліквідації, захоронення пестицидів і агрохімікатів, токсичних хімічних речовин, небезпечних речовин; и) дотримання вимог екологічної безпеки при транспортуванні, зберіганні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних речовин і відходів; і) своєчасного та повного виконання заходів із захисту земель від засмічення та забруднення відходами.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, здійснює також інші повноваження, передбачені законом.
Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що органом, який здійснює заходи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, додержання підприємствами вимог  законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про охорону атмосферного повітря є Державна екологічна інспекція України.
Отже, дія Закону України Закону України “Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності” поширюється на державні екологічні інспекції.
Частина 1 статті 5 Закону України"Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"визначає, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.
Суб`єкт господарювання має право відмовитися від проведення комплексного планового заходу державного нагляду (контролю) шляхом письмового звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності. У такому разі перевірка такого суб`єкта господарювання проводиться згідно з річними планами органів державного нагляду (контролю).
Органи державного нагляду (контролю) щороку визначають перелік суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю) у плановому періоді, та не пізніше 15 жовтня року, що передує плановому, забезпечують внесення відомостей про таких суб`єктів господарювання до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) для автоматичного виявлення нею суб`єктів господарювання, які підлягають комплексним плановим заходам державного нагляду (контролю).
Проект плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) формується інтегрованою автоматизованою системою державного нагляду (контролю).
У разі виникнення потреби у внесенні змін до сформованого проекту плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) щодо узгоджених між органами державного нагляду (контролю) інших дат початку та строків здійснення комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органи державного нагляду (контролю) звертаються письмово з відповідними пропозиціями не пізніше 1 листопада року, що передує плановому, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, який має право вносити такі зміни до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю).
План здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період для всіх органів державного нагляду (контролю) затверджує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті та вносить відомості до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) до 15 листопада року, що передує плановому.
Річні плани здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період з урахуванням узгоджених дат початку та строків здійснення визначених у плані здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) затверджують органи державного нагляду (контролю), оприлюднюють на своїх офіційних веб-сайтах та вносять відомості до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому.
Вимоги до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), внесення змін до них та звіту щодо їх виконання визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.
Комплексні планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII)  встановлено мораторій на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.
Статтею 11 Закону № 1669-VII визначено, що:
- цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону (пункт 1);
- дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення (пункт 2);
- закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону (пункт 3);
- Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення (підпункт 3 пункту 5).
Відповідно до частини 1  статті 1 Закону № 1669-VII,  період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» до переліку населених пунктів Луганської області, на території яких здійснювалася антитерористична операція, зокрема включено місто Рубіжне та місто Сєвєродонецьк.
Відтак, починаючи з 14 квітня 2014 року та до дати набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України на території проведення антитерористичної операції, до якої віднесені міста Рубіжне та Сєвєродонецьк Луганської області, Держекоінспекції у Луганській області, як органу уповноваженому здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності державний ринковий нагляд, тимчасово заборонено проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання віднесених до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.
Отже, періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
На час призначення та проведення планової перевірки позивача, так і на час розгляду даної справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався.
Відтак, у розумінні статті 1 Закону № 1669-VII проведення антитерористичної операції триває, змінився лише її формат проведення у вигляді операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічи і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.
Таким чином, судом встановлено, що Держекоінспекцією у Луганській області, органом уповноваженим здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, проведено планову перевірку позивача, суб`єкта господарювання, що здійснює господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, у період дії мораторію на проведення таких перевірок, встановленого статтею 3 Закону № 1669-VII.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відтак, припис, який винесений за результатами проведення перевірки є таким, що підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції та доводів відповідача про те, що з урахуванням положення статті 3 Закону №1669 яку слід застосовувати з урахуванням положень Конституції та законів України, та в сукупності з іншими критеріями встановленими законодавством для відповідних суб`єктів господарювання, треба виходити з оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності такими суб`єктами господарювання для навколишнього середовища за фактом встановлених порушень виявлених під час проведення перевірки, оскільки можливість проведення перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, передбачена тільки щодо позапланових перевірок суб`єктів господарювання, відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику, в даному випадку відповідачем проведена планова перевірка. Крім того, доказів того, що позивач до внесення його в план перевірки та початку проведення перевірки, відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності, віднесений до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику, матеріали справи не містять. З матеріалів справи вбачається, що висновок щодо віднесення позивача до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику ґрунтувався лише на внесенні його до Плану заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, затвердженого наказом від 30.11.2018 № 262. 
Суд апеляційної інстанції не вбачає вибіркового застосування законодавства, суд надає оцінку спірним правовідносинам виключно в межах діючих нормативних актів.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99).
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправним та скасування припису.
Статтею ст.317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права..
Суд вважає, що судом першої інстанції не вірно було надано оцінку обставинам справи та рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись статями 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 р. у справі № 360/4243/19 – задовольнити. 
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 р. у справі № 360/4243/19 - скасувати.
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат"задовольнити.
Визнати противоправними дії Державної екологічної інспекції у Луганській області щодо проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Приватним акціонерним товариством “Рубіжанський картонно-тарний комбінат”.
Визнати протиправним та скасувати припис №234 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства від 27.06.2019, складений Державною екологічною інспекцією в Луганській області в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Приватним акціонерним товариством «Рубіжанський картонно-тарний комбінат».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  Державної екологічної інспекції у Луганській області (ЄДРПУО 37991372, вул.. Гагаріна, 93, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, 93411) на користь Приватного акціонерного товариства  “Рубіжанський картонно-тарний комбінат” (ЄДРПУО 01882551, вул.. Менделєєва, 67, м.Рубіжне, Луганська область, 93006)  витрати по сплаті судового збору в сумі 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) 50 гривень 50 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
Повне судове рішення проголошено та підписано 29 вересня 2020 року

Суддя-доповідач                                                                                   Е.Г. Казначеєв 

Судді                                                                                                      А.В. Гайдар 

                                                                                                                І.Д. Компанієць