П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/761/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Блонський В.К.  
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
30 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Видавництво "Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" до Хмельницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У лютому 2020 року до суду звернулося Акціонерне товариство "Видавництво "Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" з адміністративним позовом до Хмельницької міської ради, у якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Хмельницької міської ради щодо звернення Акціонерного товариства "Видавництво Поділля" коропоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" про надання згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3.96 га у м. Хмельницькому по проспекту Миру, 59, що перебуває в постійному користуванні Акціонерного товариства "Видавництво Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" на підставі Державного акта на право постійного користування від 21 червня 1996 року;
- зобов`язати Хмельницьку міську раду надати Акціонерному товариству "Видавництво Поділля" коропоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" письмову згоду на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3.96 га у м. Хмельницькому по проспекту Миру, 59, що перебуває в постійному користуванні Акціонерного товариства "Видавництво Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" на підставі Державного акта на право постійного користування від 21 червня 1996 року.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Хмельницької міської ради щодо розгляду звернення Акціонерного товариства "Видавництво "Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" про надання згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,96 га, у м. Хмельницькому по Проспекту Миру, 59, що перебуває в постійному користуванні акціонерного товариства "Видавництво "Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" на підставі Державного акта на праві постійного користування серії № 358 від 21 червня 1996 року.
Зобов`язано Хмельницьку міську раду надати Акціонерному товариству "Видавництво "Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" письмову згоду на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,96 га, у м. Хмельницькому по Проспекту Миру, 59, що перебуває в постійному користуванні Акціонерного товариства "Видавництво "Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" на підставі Державного акта на право постійного користування № 358 від 21 червня 1996 року.
Стягнуто на користь Акціонерного товариства "Видавництво "Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" 4204,20 гривень, (чотири тисячі двісті чотири гривні двадцять копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької міської ради.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Як встановлено із матеріалів справи, Акціонерне товариство "Видавництво Поділля" корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" є постійним користувачем земельної ділянки яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 59, загальною площею 3,96 га. Право користування земельною ділянкою підтверджується Державним актом на право постійного користування землею I-ХМ № 001800 від 21 червня 1996 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 358.
Видача та реєстрація державних актів на той час здійснювалася за Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 28 від 15 квітня 1993 року, яка не передбачала необхідність занесення до Реєстру земель сформованої земельної ділянки та присвоєння кадастрового номеру.
Подальші зміни в законодавстві призвели до необхідності присвоїти земельній ділянці кадастровий номер та внести відомості до Реєстру земель.
Одним із етапів присвоєння кадастрового номера є виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на виготовлення якої потрібна згода власника земельної ділянки.
Питання про надання такої згоди було неодноразово обговорено на засіданнях постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища за зверненнями позивача.
Однак, Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради листом №12-3927-02-10 від 18 грудня 2019 року повідомило позивача, що його звернення під час розгляду на засіданні комісії 19 листопада 2019 року не набрало необхідної кількості голосів для прийняття позитивного рішення.
Зважаючи на те, що питання про надання згоди власника на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) безпідставно не винесено на розгляд сесії міської ради, відмови у наданні згоди не надано, тобто питання залишено не вирішеним, тому позивач вважає, що таким чином порушено його законні інтереси у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки одним із етапів присвоєння кадастрового номера є виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на виготовлення якої потрібна згода власника земельної ділянки, а до суду жодних доказів поважності причин відмови розгляду питання на пленарному засіданні сесії міської ради про надання згоди щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) надано не було, таким чином, звернення позивача щодо отримання згоди відносно встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) залишилося невирішеним.
А тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок такої протиправної бездіяльності відповідача, позивач позбавлений можливості в повному обсязі використовувати своє право володіти і користуватися земельною ділянкою, постійним користувачем якої він є.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на норми матеріального та процесуального права оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача мотивує тим, що на засіданнях комісії які були проведені 18 квітня 2018 року, 15 травня 2018 року та 19 листопада 2019 року розглядалось питання про надання позивачу згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що підтверджується витягами з протоколів засідань, що свідчить про відсутність бездіяльності відповідача.
При цьому зазначає, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.
В даному випадку питання про надання згоди позивачу розглядалося депутатською комісією, проте для внесення даного питання на розгляд сесії міської ради не набрало достатньої кількості голосів.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України (надалі - ЗКУ) передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Вказані положення кореспондуються із приписами частини 1 статті 123 ЗКУ, згідно яких надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 
У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого, зокрема, органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.
Частинами 1, 3, 4, 7, 10 статті 79-1 ЗКУ визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. 
Формування земельних ділянок здійснюється:
- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;
- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;
- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру.
Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за проектами землеустрою із впорядкування існуючих землеволодінь.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що земельна ділянка як об`єкт цивільних прав існує з моменту державної реєстрації прав на неї за умови присвоєння земельній ділянці кадастрового номера та внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру.
Видача та реєстрація державних актів на час підтвердження актом на право постійного користування у 1996 році здійснювалася за Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №28 від 15 квітня 1993 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 року за №31, яка не передбачала необхідність внесення до Реєстру земель сформованої земельної ділянки та присвоєння кадастрового номеру.
З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про Державний земельний кадастр" № 3613-VI від 07 липня 2011 року, який встановив правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.
Отже, починаючи із 01 січня 2013 року, визначення земельної ділянки як об`єкта цивільних прав стало можливе тільки за умови формування земельних ділянок, що здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок та державної реєстрації речових прав на земельні ділянки.
Разом із цим, відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Державний земельний кадастр" Земельний кодекс України, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.
Таким чином, земельна ділянка яка знаходиться у АДРЕСА_1 , загальною площею 3,96 га вважається сформованою, оскільки позивач є постійним користувачем такої ділянки на підставі Державного акту на право постійного користування землею, I-ХМ №001800 від 21 червня 1996 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, №358, тобто право користування земельною ділянкою у позивача виникло до 2004 року.
Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Державна реєстрація земельної ділянки-внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Статтею 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини 1, 2 та 6 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.
Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.
Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Згідно статті 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр", відомості Державного земельного кадастру є офіційними.
Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.
Відтак, земельна ділянка, яка знаходиться у м. Хмельницькому по Проспекту Миру, 59, загальною площею 3,96 га, постійним користувачем якої є позивач, вважається об`єктом Державного земельного кадастру і за змістом статті 10 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про такий об`єкт повинні бути обов`язково внесені до Державного земельного кадастру.
Оскільки земельна ділянка, постійним користувачем якої є позивач вважається сформованою і відомості про неї не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).
Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, визначені Законом України "Про землеустрій" № 858-IV від 22 травня 2003 року.
Відповідно до статті 55 Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: 
а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;
б) пояснювальну записку; 
в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);
г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності-органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;
ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);
д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;
е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані);
ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт;
з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);
и) кадастровий план земельної ділянки;
і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;
ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.
Зі змісту статті 55 Закону України "Про землеустрій" вбачається, що одним із обов`язкових документів, що входять до складу технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для земель комунальної власності є ЗГОДА ОРГАНУ, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем.
Статтею12 ЗКУ передбачено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, а також вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, визначаються Законом України "Про місцеве самоврядування" № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року.
Положеннями пункту 34 частини 1 статті 26 цього Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Згідно із частинами 1, 5, 13 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" міська рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності-не рідше ніж один раз на місяць.
Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради.
Відповідно до частин 1, 10, 15 статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування" постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.
За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою, з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.
Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Із матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач тричі звертався до Хмельницької міської ради як органу місцевого самоврядування, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, з проханням надати згоду на відновлення меж земельної ділянки.
Питання щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) неодноразово розглядалося на засіданнях постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Хмельницької міської ради, але жодного разу такою комісією не було прийнято пропозиції щодо внесення звернення позивача на розгляд пленарного засідання ради.
За результатами останнього засідання комісії, Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради своїм листом № 12-3927-02-10 від 18 грудня 2019 року повідомило позивача, що його звернення під час розгляду на засіданні комісії 19 листопада 2019 року не набрало необхідної кількості голосів для прийняття позитивного рішення.
Зі змісту копій протоколів засідань постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища № 60 від 18 квітня 2018 року, № 61 від 15 травня 2018 року, №93 від 19 листопада 2019 року вбачається, що у комісії були відсутні правові підстави для відмови позивачу у задоволенні його звернення про розгляд на сесії міської ради питання щодо отримання згоди щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Адже жодних зауважень комісії при розгляді звернення позивача щодо наявності всіх необхідних документів для вирішення питання про отримання згоди відносно встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), чи зауважень щодо змісту поданих позивачем документів для отримання такої згоди, немає.
Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів, які надані позивачем щодо поважності причин відмови розгляду питання на пленарному засіданні сесії міської ради про надання згоди щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Таким чином, звернення позивача щодо отримання згоди відносно встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) залишилося невирішеним.
З огляду на викладене, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відомості про земельні ділянки, що перебувають у користуванні позивача, не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою користувача земельної ділянки.
При цьому, колегія суддів вважає, що покладення обов`язку щодо перенесення даних про земельні ділянки до Реєстру, право користування на які виникло до 2004 року, не може нівелювати правом заявника на державну реєстрацію земельних ділянку у встановленому порядку, у тому числі, на підставі затвердженої технічної документації.
З огляду на те, що вирішення питань щодо розпорядження земельними ділянками належить до повноважень відповідача, а у своєму звернення позивача щодо отримання згоди відносно встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) органом місцевого самоврядування залишилося невирішеним, при цьому відповідач не навів правових підстав для відмови у розгляді звернень позивача, таких обставин не встановлено і під час вирішення спору по суті, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо визнати протиправною бездіяльність Хмельницької міської ради щодо розгляду звернення Акціонерного товариства "Видавництво Поділля" коропоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" про надання згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3.96 га у м. Хмельницькому по проспекту Миру, 59, що перебуває в постійному користуванні акціонерного товариства "Видавництво Поділля" Коропоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" на підставі Державного акта на право постійного користування від 21 червня 1996 року.
А також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у зв`язку із тим, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням вирішити питання про отримання його згоди на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, для повного захисту інтересів позивача, необхідно зобов`язати Хмельницьку міську раду надати Акціонерному товариству "Видавництво Поділля" Коропоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" письмову згоду на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3.96 га у м. Хмельницькому по проспекту Миру, 59, що перебуває в постійному користуванні акціонерного товариства "Видавництво Поділля" Корпоративне підприємство АТ "ДАК Укрвидавполіграфія" на підставі Державного акта на право постійного користування від 21 червня1996 року.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Хмельницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  31 липня 2020 року.

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.