Ухвала 
24 червня 2020 року
м. Київ
справа № 509/878/16-ц
провадження № 61-44788св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним договору суперфіції та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області в складі судді Бочарова А. І. від 07 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області в складі суддів: Таварткіладзе О. М., Погорєлової С. О., Заїкіна А. П., від 18 вересня 2018 року,   
   
В С Т А Н О В И В:
 
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до            ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним договору суперфіції та визнання права власності.
 
Позовні вимоги мотивував тим, що 07 квітня 1990 року, між ним і                 ОСОБА_2 . Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 316, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 було розірвано.
 
В період шлюбу, 19 квітня 2013 року ними була придбана земельна ділянка площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій в червні  2013 року вони розпочали будівництво. 
 
Після закінчення в жовтні 2014 року будівництва, вони вселилися в зазначений будинок та несли витрати з утримання будинку. 
 
Позивач зазначає, що будівництво будинку здійснювалося за спільно зароблені кошти, в тому числі від реалізації майнових прав в незакінченому будівництвом будинку, де він виступав стороною за договором.
 
Згодом, позивач дізнався, що 24 листопада 2015 року ОСОБА_2 за договором суперфіцію передала земельну ділянку синові ОСОБА_4 , який надав недостовірні відомості і зареєстрував житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності на своє ім`я.  
 
З урахуванням уточнень, позивач просив суд: - визнати житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 а загальною площею 219,6 кв.м, житловою площею 79,9 кв.м спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ;                    - визнати земельну ділянку площею 0,05 га за адресою АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; - визнати недійсним договір суперфіції від 24 листопада 2015 року земельної ділянки АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ;                  - скасувати державну реєстрацію договору суперфіції від 24 листопада           2015 року земельної ділянки АДРЕСА_1 , індексний номер 26733792               від 03 грудня 2015 року; - визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , серія і номер НОМЕР_1 , виданий 14 січня 2016 року Овідіопольським районним управлінням юстиції Одеської області на ім`я ОСОБА_4 ; - скасувати державну реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 , індексний номер 27812729 від 14 січня 2016 року; - визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 а загальною площею 219,6 кв.м, житловою площею 79,9 кв.м за ОСОБА_1 ;                           - визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,05 га за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 
 
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 травня 2018 року позов задоволено.
Визнано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею                219,6 кв.м, житловою площею 79,9 кв.м спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 
Визнано земельну ділянку площею 0,05 га за адресою АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Визнано недійсним договір суперфіції від 24 листопада 2015 року земельної ділянки АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 . 
Скасовано державну реєстрацію договору суперфіції від 24 листопада         2015 року земельної ділянки АДРЕСА_1 , індексний номер 26733792,              від 03 грудня 2015 року.
Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок                АДРЕСА_1 , серія і номер НОМЕР_1 , видане 14 січня 2016 року Овідіопольським районним управленням юстиції Одеської області на ім`я ОСОБА_4 .
Скасовано державну реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 , індексний номер 27812729,                 від 14 січня 2016 року.
Визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 219,6 кв.м, житловою площею 79,9 кв.м за ОСОБА_1 .
Визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,05 га за адресою АДРЕСА_1 а за ОСОБА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
 
Постановою апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2018 рокуапеляційну скаргу представника ОСОБА_4 , ОСОБА_2 - адвоката Пеньковського В. Б., залишено без задоволення.
Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 травня 2018 року залишено без змін. 
 
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.   
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
У Х В А Л И В:
 
Справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним договору суперфіції та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2018 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи в складі п`яти суддів.      
Ухвала оскарженню не підлягає.  
 
Судді:                                                                                С. П. Штелик

                                                                                           А. А. Калараш

                                                                                           В. М. Сімоненко