Справа № 930/687/20 
Провадження № 33/801/478/2020
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 06.05.2020 року у справі про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя   АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №092775 від 11.03.2020 року, 11.03.2020 року о 06 год. 20 хв., по вул. Центральній в в с. Юрківці, Немирівського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого з`їхав з дороги та здійснив наїзд на паркан, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. п. 12.1  ПДР України, відповідальність за порушення яких передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 06.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнуто судовий збір в розмірі 384,2 грн. на користь держави.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на необґрунтованість висновку суду, просив згадувану постанову змінити в частині виду накладеного стягнення з позбавлення права керування на штраф. Вказав на те, що накладене стягнення позбавить його можливості користуватися автомобілем, що необхідний йому для роботи агрономом та позбавить засобів доходів існування. Крім того, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки про час та місце розгляду справи він належним чином повідомлений не був, оскільки суд направляв судові повістки не за його місце проживання, а з оскаржуваною постановою суду він ознайомився лише 05.06.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи. 
Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судове засідання 06.05.2020 року було проведено у відсутність ОСОБА_1 . При цьому матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 був ознайомлений з місцем та часом розгляду його справи судом та отримав завірену копію постанови суду від 06.05.2020 року, оскільки повістки та копія постанови були направлені судом не за адресою його проживання. Оскільки з постановою суду ОСОБА_1 ознайомився лише 05.06.2020 року, а апеляційну скаргу подав 11.06.2020 року, тобто протягом 10 днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови , суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а строк - поновленню.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційну скаргу в межах її доводів та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 і його вина в апеляційному порядку не оскаржується.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Визнавши винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладаючи стягнення, суд обставини ч. 2 ст. 33 КУпАП не врахував.
При накладенні судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців, суд першої інстанції не врахував особу порушника, а саме, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, характер вчиненого правопорушення, щире розкаяння. 
Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір. 
У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини» (Ozturk v Turkey) від 28.09.1999року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM, був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає можливим накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців змінити на адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
Керуючись ст. ст. 23, 245, 278, 280, 283, 284, 294, 295 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.05.2020 року.
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.05.2020 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців змінити на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. на користь держави.
У решті постанову суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С.Г. Копаничук