Постанова
Іменем України
 
02 вересня 2020 року                                    
м. Київ                                                               
справа № 2-495/10
провадження №61-4232св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого -Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач -     ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу     ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін Сергій Костянтинович, на ухвалу Сумського апеляційного суду від 24 січня 2020 року у складі судді Орлова І. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2010 року ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину. 

Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 11 травня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 )задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
У липні 2019 року ОСОБА_3 подав заяву про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення Сумського районного суду Сумської області від 11 травня 2010 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Сумського районного суду від 08 серпня 2019 року заява ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволена, рішення Сумського районного суду від 11 травня 2010 року скасовано.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року у складі судді Черних О. М. у задоволенні позову  ОСОБА_1 ) відмовлено.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 13 січня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року залишено без руху та запропоновано надати апеляційному суду докази отримання копії оскаржуваного судового рішення 17 грудня 2019 року або навести поважні причини об`єктивної неможливості подання цього доказу. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 24 січня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року відмовлено.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вказані в заяві про поновлення процесуального строку причини пропуску строку на оскарження судового рішення є неповажними, оскільки наведені адвокатом обставини не підтверджують отримання позивачем копії оскаржуваного рішення поштою 17 грудня 2019 року. Крім того, позивач та її представник вказав іншу адресу місця проживання чи реєстрації, ніж та, яка ними вказувалась у позовній заяві, апеляційній скарзі та інших заявах і клопотаннях, у тому числі і у поданій апеляційному суду заяві про поновлення процесуального строку (тобто адреса реєстрації місця проживання - АДРЕСА_1 ), не зазначали. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі   ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін С. К., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
У квітні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що копію рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року суд направив поштою простою поштовою кореспонденцією за адресою реєстрації позивача (с. Яструбине Сумського району Сумської області), проте вона та її сім`я фактично проживає в с. Мар`їне Сумського району Сумської області. На підтвердження адреси місця проживання до заяви додано акт комісії від 17 січня 2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрована в с. Яструбине, проте фактично проживає з дітьми в с. Мар`їне Сумського району Сумської області. Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.
Відзив на касаційну скаргу відповідач не подав.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 ) відмовлено              (а.с. 120).
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 13 січня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року залишено без руху та запропоновано надати апеляційному суду докази отримання копії оскаржуваного судового рішення 17 грудня 2019 року або навести поважні причини об`єктивної неможливості подання цього доказу. 
У січні 2020 року представник ОСОБА_1 на виконання ухвали Сумського апеляційного суду від 13 січня 2020 року подав до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 не мала можливості оскаржити рішення у строк, передбачений частиною 1 статті 354 ЦПК України, оскільки рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року отримала 17 грудня 2019 року. 
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 24 січня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року відмовлено.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін С. К., підлягає  задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Згідно частини першої та другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Згідно із положеннями частин першої - п`ятої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
За правилами частини першої статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Відповідно до пункту другого частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Згідно зі статтею 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.
Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Право на апеляційне оскарження судового рішення безпосередньо залежить від своєчасності отримання рішення суду першої інстанції, тобто поновлення строків є можливим з підстав несвоєчасності отримання рішення (ухвали, постанови) суду.
При обчисленні процесуальних строків суду слід враховувати всі обставини справи.
Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка на 26 листопада 2019 року не направлялася. Копія рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року направлена простою поштовою кореспонденцієюза адресою реєстрації позивача (с. Яструбине Сумського району Сумської області), проте вона та її сім`я фактично проживає в с. Мар`їне Сумського району Сумської області. 
На підтвердження адреси місця проживання до заяви додано акт комісії від 17 січня 2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрована в с. Яструбине, проте фактично проживає з дітьми в АДРЕСА_2 (а.с. 142). 
Копія ухваленого судового рішення від 26 листопада 2019 року надіслана на адресу реєстрації позивача (с. Яструбине Сумського району, Сумської області) простою поштовою кореспонденцією.
Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Доказів направлення позивачу судом першої інстанції копії рішення суду від26 листопада 2019 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернення такого повідомлення про вручення у матеріалах справи не міститься.
Разом з тим, посилання апеляційного суду на те, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи можливе лише за умови, якщо сторона була обізнана про розгляд справи та свідомо не повідомила про зміну свого місця проживання.
ЦПК України не визначає виключного переліку обставин поважності причин, на підставі яких суд має право відновлювати пропущений строк.
Таким чином, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку було мотивоване тим, що ОСОБА_1 не мала можливості оскаржити рішення у строк, передбачений частиною 1 статті 354 ЦПК України, оскільки рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2019 року отримала 17 грудня 2019 року. 
Позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину мають значення для соціального захисту дитини.

Враховуючи викладене, ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі не може вважатися законною та обґрунтованою.
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 411, 415, 416, 418, 419ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калінін Сергій Костянтинович, задовольнити. 
Ухвалу Сумського апеляційного суду від 24 січня 2020 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                           І. А. Воробйова 

                                                                                       Г. В. Коломієць 

                                                                                        Р. А. Лідовець  

                                                                                        Ю. В. Черняк