П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3671/19	
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.
                                      
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
-            Градовського Ю.М.
 розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості,
              
ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (ТОВ «МГЗ») звернувся з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05.07.2019 року № UA504010/2019/000155/2, від 09.07.2019 року № UA504010/2019/000157/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 05.07.2019 року № UA504010/2019/00201, від 09.07.2019 року № UA504010/2019/00205.
Позовні вимоги мотивовані тим, що під час декларування митної вартості товару позивач визначив його вартість відповідно до ціни, яка визначена Контрактом, надавши всі підтверджуючі документи, проте Митниця безпідставно здійснила коригування митної вартості товару шляхом його збільшення. 
Позивач вважає, що відповідач протиправно скоригував митну вартість товару, яким визначив митну вартість задекларованого позивачем товару за ціною 0,5648 доларів США за 1 кг. Відповідачу було надано вичерпний перелік наявних документів, що дозволяють використовувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів - за ціною контракту відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - за резервним методом, зокрема  за ціною товару ввезеного на митну територію України згідно з митною декларацією від 22.01.2019 року № 504010/2019/3323.
Відповідач у задоволенні позву просив відмовити та у відзиві зазначив, що митна вартість товару, заявлена декларантом, не відповідає «дійсній ціні» імпортованого товару, на яку розраховується митні платежі, документи щодо формування контрактної ціни містили розбіжності та неточності, декларантом не надані витребувані митницею документи. Декларантом заявлені недостовірні дані щодо опису товару та не надано жодного обґрунтованого та документального підтвердження зниження контрактної ціни.
Стосовно наведених доводів митного органу позивач зазначив, що неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Тобто, неправомірність визначення позивачем  митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу відповідачем доведені не були. Інші доводи відповідача - щодо невірного зазначення опису товару та не завершення процедури митного оформлення товару в Росії - також є безпідставними. Зокрема, при не завершенні митного оформлення товар на міг бути випущений з митної території РФ, а характеристики товару підтверджуються паспортами якості. Позивач підтримав свої позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року, ухваленого в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено. Визнані протиправними та скасовані рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 05.07.2019 року № UA504010/2019/000155/2, від 09.07.2019 року № UA504010/2019/000157/2. Визнані протиправними та скасовані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України Миколаївської митниці ДФС від 05.07.2019 року № UA504010/2019/00201, від 09.07.2019 року № UA504010/2019/00205.
На вказане рішення Чорноморською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити в повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення сторін, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 Колегією суддів встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.
19 грудня 2017 року ТОВ «МГЗ» укладено з ТОВ «Новомосковский хлор» зовнішньоекономічний контракт № 208-0128278/17-492, відповідно до якого, з урахуванням Специфікації № 19 від 28.05.2019 року, продавцем здійснювалась поставка товару - натру їдкого (гідроксид натрію) за ціною 20 009,19 російських рублів за 1 тону.
Відповідно до п.п. 2.1, 3.1 Контракту, продавець зобов`язаний  поставити товар на умовах СРТ ст. Жовтнева згідно з ІНКОТЕРМС-2010. При цьому, ціна на товар також визначається та приймається на умовах СРТ (згідно з ІНКОТЕРМС-2010), та включає в себе всі витрати по доставці товару до вказаного місця.
Згідно до п. 2.2. Контракту сторонами визначено, що ціна на товар вказується в Специфікаціях. Зокрема, Специфікацією № 19 вартість товару, який має відвантажуватись протягом червня 2019 року, визначена 20 009,19 російських рубля за 1 тону.
З метою ввезення товару на територію України позивачем були надані відповідачу для митного оформлення електронні митні декларації: № UA504010/2019/001777 від 05.07.2019 року, заявлена вартість партії товару (57,162 тон) відповідно до якої становить 1143765,32 російських рублів;  № UA504010/2019/001836 від 09.07.2019 року, заявлена вартість партії товару (255,750 тон) відповідно до якої становить 2  051 289,88 російських рублів.
Митна вартість товару в митних деклараціях заявлена за основним методом оцінки - за ціною контракту щодо товарів які імпортуються.
В якості основних документів для підтвердження митної вартості товару позивачем надані: Контракт, Специфікації № 19 від 28.05.2019 року, інвойси, біржові котирування, митні декларації країни відправлення, накладні СМГС.
В подальшому, на етапі перевірки митної вартості зазначених партій товару, відповідач повідомив позивача електронними листами від 05.07.2019 року № 46023 та відповідно до листа від 09.07.2019 року № 46154 про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, витребувавши у ТОВ «МГЗ»: бухгалтерську документацію - щодо оплати складових митної вартості (страхування); страховий поліс - щодо формування ціни товару з документальним обґрунтуванням ціни товару (зокрема, витрат на доставку товару до пункту призначення, страхування), щодо вартості соди каустичної, гідроксид натрію (луг натрію їдкого, очищений); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
ТОВ «МГЗ» листами від 05.07.2019 року та 09.07.2019 року надало митниці додаткові документи та інформацію, які підтверджують заявлену митну вартість товару.
Так, стосовно бухгалтерської документації та оплати складових митної вартості (страхування, доставка) було повідомлено, що товар за Контрактом не страхувався, тому надати страховий поліс немає можливості; згідно з п. 2.1. Контракту ціна на товар визначається та приймається на умовах СРТ ст. Жовтнева, Одеської з/д відповідно до Міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2010, та включає в себе всі витрати по доставці товару до вказаного місця.
Щодо висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями було надано інформацію біржових котирувань щомісячного огляду міжнародної агенції ICIS Caustic Soda Europe за період з 16 числа місяця, що пре передує періоду відвантаження товару до 15 числа місяця, що передує відвантаженню товару (від 19.04.2019 року, 26.04.2019 року, 03.05.2019 року, 10.05.2019 року) згідно умов п.2.2 Контракту.
Щодо надання платіжних документів, які підтверджують факт сплати за товар, було повідомлено, що надати такі документи не є можливим, оскільки відповідно до п. 5.1 Контракту сплата за товар здійснюється покупцем протягом 21 банківського дня з дати його відвантаження зі станції відправлення. 
Крім того, позивачем було надано належним чином завірену та підписану Специфікацію № 19 від 28.05.2019 року.
За результатами контролю правильності визначення митної вартості вищевказаної партії товару Митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 05.07.2019 року № UA504010/2019/000155/2 та від 09.07.2019 року № UA504010/2019/000157/2, якими визначив митну вартість задекларованого позивачем товару за ціною 0,5648 доларів США за кілограм. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - за резервним методом, зокрема, за ціною товару ввезеного на митну територію України згідно з митною декларацією від 22.01.2019 року № UA504010/2018/3323.
Внаслідок прийняття рішень про коригування митної вартості товару ТОВ «МГЗ» було відмовлено у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів та видано картки відмови від 05.07.2019 року № UA504010/2019/00201 та від 09.07.2019 року № UA504010/2019/00205.
Не погоджуючись з наведеними рішеннями митного органу позивач звернувся до суду із даним позовом. 
  Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до положень ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1, 2, 3 ст.53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Вимогами ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Положеннями ст.55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.
Колегією суддів встановлено, що ТОВ «МГЗ» та його контрагент визначили у Контракті, що ціна договору зазначається у Специфікаціях. 
Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що посилання відповідача на те, що митна вартість товару, заявлена декларантом, не відповідає «дійсній ціні» імпортованого товару, на яку нараховуються митні платежі, ґрунтуються на припущення та не підтверджені належними доказами, оскільки суб`єкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору.
Колегія суддів зазначає, що у відповідності до положень МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, однак ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта щодо ненадання позивачем у повному обсязі витребуваних документів, оскільки всі передбачені ч.2 ст.53 МК України та наявні у позивача на момент подання митної декларації документи були надані ним до митниці для підтвердження рівня заявленої митної вартості імпортованого товару. Надані документи у своїй сукупності надавали об`єктивну можливість і спроможність митному органу на їх підставі ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними ст. 58 МК України.
В свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих ТОВ «МГЗ» документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Колегія суддів зазначає, що вищенаведеними приписами законодавства зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити  документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. 
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. 
Стосовно посилання апелянта на те, що надані позивачем додаткові документи не містили усіх даних, що підтверджують числові значення складової митної вартості, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки такими даними відповідач вважає інформацію щодо страхування оцінюваного товару. Проте, на письмову вимогу митного органу ТОВ «МГЗ» було надано додатково витребувані документи та інформацію щодо страхування оцінюваного товару. Митниці було роз`яснено, що відповідно до умов контракту товар, що є предметом контракту, не страхувався. Враховуючи, що згідно базису поставки СРТ (Інкотермс-2010) жодна із сторін зовнішньоекономічної операції (ТОВ «МГЗ» та ТОВ «Новомосковський хлор») не мають зобов`язань з обов`язкового страхування, ТОВ «МГЗ» та ТОВ «Новомосковський хлор» страхування не здійснювали.
Таким чином, якщо товар фактично не страхувався, про що декларантом була надана письмова інформація, то твердження апелянта про відсутність інформації щодо страхування оцінюваного товару за таких умов є безпідставним.
Відповідно до умов СРТ Інкотермс-2010 страхування товару здійснюється за власним бажанням. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома або зовсім не здійснюватись. Тобто, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару, а також означає, що витрати з доставки товару включаються до його ціни.  
Отже, неподання ТОВ «МГЗ» витребуваних митним органом додаткових документів не могло бути підставою для невизнання заявленої позивачем митної вартості товарів та не перешкоджало відповідачу визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом на підставі наявних відомостей, зокрема документів, наданих позивачем. 
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, - 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.  

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.   Вербицька Н.В.