ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року                                                                                      Справа № 903/544/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Грязнов В.В. 

секретар судового засідання Дика А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Волинської обласної спілки споживчих товариств про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат 
за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Мелянюка Сергія Івановича на рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2019 у справі №903/544/19 (суддя Дем`як В.М.)
за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств, м. Луцьк
до відповідача Фізичної особи - підприємця Мелянюка Сергія Івановича, м. Луцьк
про стягнення неустойки та усунення перешкод в користуванні торговельним місцем
за участю представників сторін:
позивача  - не з`явився;
відповідача - не з`явився;
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.09.2019 у справі №903/544/19 позов Волинської обласної спілки споживчих товариств до Фізичної особи - підприємця Мелянюка Сергія Івановича про стягнення неустойки та усунення перешкод в користуванні торговельним місцем - задоволено; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Мелянюка Сергія Івановича на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств 15610,00грн. неустойки та 3842,00грн. витрат по сплаті судового збору; усунуто перешкоди в користуванні Волинською облспоживспілкою торговельним місцем №1955 шляхом виселення Фізичної особи-підприємця Мелянюка Сергія Івановича (демонтажу малої архітектурної форми) із торговельного місця №1955, загальною площею 11,70кв.м., що знаходиться на території "Завокзального ринку", за адресою вул. Карпенка -Карого, 1 в м. Луцьку.
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Волинської області від 23.09.2019 у справі №903/544/19 Фізична особа - підприємець Мелянюк Сергій Іванович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій з підстав висвітлених у ній, просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2019 у справі №903/544/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі. 
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі №903/544/19 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Мелянюка Сергія Івановича на рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2019 у справі №903/544/19 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
03.07.2020 через канцелярію Північно-західного апеляційного господарського суду, від Волинської обласної спілки споживчих товариств надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій останній просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Мелянюка Сергія Івановича витрати на правничу допомогу, понесенні відповідачем під час розгляду справи №903/544/19 в суді апеляційної інстанції в розмірі 9875,00 грн.
10.07.2020 через канцелярію Північно-західного апеляційного господарського суду, від Волинської обласної спілки споживчих товариств надійшла заява, в якій позивач підтримує заяву про розподіл судових витрат та просить розглянути її без участі його представника.
Розглядаючи подане позивачем клопотання про винесення додаткової постанови у справі №903/544/19 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
14.01.2020 через канцелярію Північно-західного апеляційного господарського суду, надійшла від Волинської обласної спілки споживчих товариств заява про розподіл судових витрат (вих.№ 9/1 від 13.01.2020), в якій позивач просить прийняти, розглянути та задовольнити дану заяву про розподіл судових витрат у даній справі; судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи покласти на ФОП Мелянюка Сергія Івановича.
Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою, другою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На обґрунтування поданої заяви про розподіл судових витрат позивач подав копію договору про надання правничої допомоги від 27.11.2019 року; копію акту про надання послуг від 02 липня 2020 року; копію рахунку № 1/07 від 02.07.2020 року виданого АО «Рівненська правова компанія» та копію платіжного доручення на суму 9875,00 грн,
Як передбачено частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).
Від відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із переглядом справи судом апеляційної інстанції, не надходило.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"       визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.
Суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, а лише виключно за клопотанням іншої сторони (постанова Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/619/18).
Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18).
Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
З огляду на зазначене, встановивши зазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що надані позивачем докази є достатніми, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги та розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.
З огляду на зазначене, враховуючи норми ст.126, ст.129 ГПК України, оцінивши докази, що підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції, враховуючи при цьому відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат у відповідності до вимог частини 5 статті 126 ГПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що заявлені позивачем до відшкодування витрати у сумі 9875,00 грн підлягають стягненню.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд                                                                                                                                                                                                                             

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти додаткову постанову у справі №903/544/19.
2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мелянюка Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств (43016, м. Луцьк, вул. Ковельська 13, код ЄДРПОУ 01743401) витрати на оплату правничої допомоги, понесенні позивачем під час розгляду справи №903/544/19 в суді апеляційної інстанції в розмірі 9875,00 грн.
3. Доручити Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.
5. Справу №903/544/19 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "15" липня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.