УХВАЛА

05 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № П/320/139/20
адміністративне провадження № К/9901/17435/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,
суддів - Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №П/320/139/20 за позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Форум Брандіг» про стягнення податкового боргу,
в с т а н о в и в :
Головне управління ДПС у Київській області  звернулось до Київського окружного адміністративного суду  з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Форум Брандіг», в якому просило стягнути з рахунків Відповідача у банках, що обслуговують боржника, 47600,09 грн в рахунок погашення податкового боргу.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від      12 травня 2020 року, позовну заяву Головного управління ДПС у Київській області повернуто позивачу.
Не погоджуючись із зазначеними ухвалами та вважаючи, що вони постановлені з порушенням норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу.
В обґрунтування касаційної скарги її заявник посилається на те, що суди не врахували, що надане позивачем платіжне доручення свідчить про сплату судового збору на реквізити Київського окружного адміністративного суду. Вказане платіжне доручення до суду раніше не надавалося та в іншій справі не використовувалося.  Більш того, стверджує, що ані Кодекс адміністративного судочинства України, ані Закон України «Про судовий збір» не встановлює часових обмежень щодо факту сплати судового збору, як і не встановлює вимог до графи «призначення платежу».
При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що звертаючись до Київського окружного адміністративного суду з позовом позивач  не надав доказів про сплату судового збору в цій адміністративній справі. 
За приписами частин першої, другої та четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,  161  цього  Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Так, ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 13 січня                   2020 року позовну заяву податкового органу залишено без руху та встановлено йому десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, а саме: подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн та доказів направлення копії позовної зави відповідачу.
10 лютого 2020 року, на виконання вимог ухвали судді, позивачем до Київського окружного адміністративного суду надано докази направлення копії позовної зави та доданих до неї документів на адресу відповідача, а також документ про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Водночас, як було виявлено судом першої інстанції, за наданим позивачем платіжним дорученням №3451 судовий збір в розмірі 1921,00 грн був  сплачений позивачем                12 липня 2019 року, тобто за сім місяців до звернення із цим адміністративним позовом до суду. Окрім того, в графі «призначення платежу» платіжного доручення вказано «судовий збір за позовом    до ТОВ «Фортуна-Інвест-Групп», яке не є учасником цієї справи.
Так, згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого  перевіряються судом  перед відкриттям (порушенням) провадження  у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у   межах кожної конкретної адміністративної справи.
З огляду на викладене, звертаючись до суду із позовною заявою, позивач був зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах справи №П/320/139/20. Разом із тим, судовий збір за наданим позивачем платіжним дорученням сплачений і зарахований при розгляді іншої адміністративної справи. 
У зв`язку з цим, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, вважав, що позивачем не виконано вимог ухвали судді суду першої інстанції від 13 січня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, в частині надання доказів сплати судового збору саме у справі №П/320/139/20.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи, що зміст оскаржуваних судових рішень свідчить про правильне застосування судами норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Київській області  на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі №П/320/139/20.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                     І.Л. Желтобрюх
Судді                                                                          О.В. Білоус
                                                                                   Н.Є. Блажівська