Головуючий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 760/4297/18	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-кп/991/41/20	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2020 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженої  ОСОБА_6 про відвід суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироків Вищого антикорупційного суду від 30 жовтня 2019 року та 18 грудня 2019 року у кримінальних провадженнях №42019000000000542 і №52017000000000055 щодо засудження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, судді Апеляційного суду Дніпропетровської області у відставці, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.366-1 Кримінального кодексу України (далі – КК),

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 30.10.2019 ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. 00 коп., з позбавленням її строком на один рік права обіймати посади, зазначені у п. 1, підп. «а», «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», окрім виборних посад.
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироків Вищого антикорупційного суду від 30.10.2019 та 18.12.2019, пропущеного з поважних причин.
У судовому засіданні 15.07.2020 ОСОБА_6 подала заяву про відвід складу суду (суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) і просила на підставі п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) відвести вказаних суддів від розгляду її клопотання щодо поновлення строків на апеляційне оскарження.
Свою заяву про відвід засуджена мотивувала тим, що: (1) при визначенні складу суду для розгляду її клопотання та апеляційної скарги було порушено встановлений ч. 3 ст. 35 КПК порядок визначення суддів для розгляду справи, оскільки в один і той же день в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду здійснено розподіл справ тій самій колегії – суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як у справі за її апеляційною скаргою, так і в іншій подібній справі в іншому кримінальному провадженні за аналогічним обвинуваченням; (2) наявні інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості суддів, яким заявлено відвід, адже судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду діють у складі Вищого антикорупційного суду, а тому не є незалежними від голови такого суду ОСОБА_1 , яка була головуючою при постановленні оскаржуваних в даному провадженні вироків щодо ОСОБА_6 , й існування Вищого антикорупційного суду суперечить ст. 125 Конституції України, відповідно якої створення надзвичайних та особливих судів не допускається; (3) наявні інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що зазначена суддя, працюючи в Монастирищенському районному суді Черкаської області, постановила обвинувальний вирок за аналогічних обставин, що свідчить про формування у неї позиції щодо розгляду справ даної категорії як обвинувальної.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви, вважає її безпідставною, оскільки вирок відносно ОСОБА_6 постановила колегія в складі трьох суддів, однією з яких була ОСОБА_1 , від якої судді апеляційного суду незалежні з огляду на встановлені законодавством гарантії суддівської незалежності.
Заслухавши доводи сторін, дослідивши заяву, колегія суддів приходить до таких висновків.
Перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, наводиться у ч. 1 ст. 75 КПК. Згідно з п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК «суддя, окрім іншого, не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо: наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості; порушено встановлений частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядок визначення слідчого судді, судді для розгляду справи».
У п. 50 рішення по справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine) Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), заява №33949/02, від 09.11.2006 зазначив, що: «Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями… … Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». А в п. 50 цього ж рішення ЄСПЛ вказав, що «Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».
Відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК «визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом».
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020 (т. 8 а. с. 3), апеляційна скарга у даному кримінальному провадженні розподілена автоматизованою системою документообігу. Розподіл іншого кримінального провадження цього дня цим же суддям Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду не свідчить про порушення вимог ч. 3 ст. 35 КПК. Доказів порушення порядку визначення колегії суддів для конкретного судового провадження автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації даної апеляційної скарги ОСОБА_6 не надала.
Існування та діяльність Вищого антикорупційного суду не суперечить ст. 125 Конституції України та відповідає її частині четвертій, згідно якої відповідно до закону можуть діяти вищі спеціалізовані суди. Вищий антикорупційний суд є постійно діючим вищим спеціалізованим судом у системі судоустрою України згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» (далі – Закон №2447-VIII) та п. 2 ч. 2 ст. 31 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (далі – Закон №1402-VIII). Вищий спеціалізований суд згідно зі ст. 32 Закону №1402-VIII здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанції у справах та в порядку, визначених процесуальним законом. Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 3 КПК «суд апеляційної інстанції - відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду - стосовно судових рішень Вищого антикорупційного суду, ухвалених як судом першої інстанції...». Ч. 4 ст. 31 Закону №1402-VIII передбачено, що в складі вищого спеціалізованого суду утворюється апеляційна палата для розгляду справ в апеляційній інстанції. Апеляційна палата вищого спеціалізованого суду діє у його складі на засадах інституційної, організаційної, кадрової та фінансової автономії. За змістом ч. 2 ст. 14 Закону №2447-VIII «видатки на утримання Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду визначаються у Державному бюджеті України окремим рядком». Крім того, за правилами ч. 5 ст. 31 Закону №1402-VIII «… апеляційну палату очолює голова палати, який обирається з числа суддів цієї палати строком на три роки». Із огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи заяви про відвід в цій частині спростовуються нормами діючого законодавства, згідно яких Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду є автономною по відношенню до Вищого антикорупційного суду і судді цієї Палати як апеляційного суду незалежні від голови даного суду, яка є суддею суду першої інстанції. Крім того, доводи засудженої у цій частині також спростовуються і фактом подання нею апеляційної скарги саме до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, а не до іншого апеляційного суду.
Щодо доводів у частині наявності сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_4 , яка постановляла вирок про засудження особи за аналогічних обставин, колегія суддів вважає, що дана обставина не може бути підставою для її відводу, оскільки, розгляд іншого кримінального провадження відносно іншої особи не є підставою для відводу відповідно до п. 4 ст. 74 КПК. Висловлена суддею позиція в інших справах не може свідчити про наявність упередженості при розгляді даної справи.
Таким чином, доказів наявності обставин, які б свідчили про упередженість суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 особою, яка заявляє відвід, не надано і судом не встановлено. А тому, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 слід відмовити у задоволенні заяви про відвід.
Керуючись ст. ст. 75, 81 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів 

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_6  про відвід суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2   	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	ОСОБА_4