УХВАЛА
11 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/7424/19
адміністративне провадження № К/9901/21590/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 520/7424/19 за позовом Комунального спеціалізованого підприємства «Інженерні мережі» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
25.08.2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 520/7424/19. В касаційній скарзі просив суд поновити пропущений строк звернення на касаційне оскарження судових рішень, з посиланням на те, що скаржник вже звертався до суду з касаційною скаргою на судові рішення у даній справі, проте остання ухвалою Верховного Суду від 05.08.2020 року була повернута скаржнику.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Так, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
В якості підстави касаційного оскарження скаржник зазначає п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №808/846/16 та від 14.02.2020 року у справі № 804/249/16 щодо оцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин та досліджених ними доказів, у тому числі первинних документів.
Суд звертає увагу, що як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, скаржник вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 520/7424/19 зазначаючи в якості підстави п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, (без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №808/846/16). Проте ухвалою Верховного Суду від 05.08.2020 року (провадження № К/9901/21590/20) касаційну скаргу повернуто, оскільки остання не містила передбачених КАС України обґрунтованих підстав касаційного оскарження судових рішень. При цьому суд, повертаючи касаційну скаргу вказав, що скаржник не зазначає, в чому полягає не відповідність рішень судів першої та апеляційної інстанцій висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, враховуючи ту обставину, що досліджуючи реальність господарських операцій, на підставі оцінки письмових доказів у справі, в тому числі первинних документів, у сукупності зі встановленими у справі обставинами, суди дійшли висновку, що господарські операції відбулися і що сума податку на додану вартість, віднесена позивачем до податкового кредиту в податковому обліку з податку на додану вартість, підтверджується документами первинного обліку.
При зверненні вдруге з касаційною скаргою, зазначені ним підстави є фактично ідентичними зазначеним в первинній скарзі, оскільки скаржник лише додав до посилань на неврахування судом апеляційної інстанції висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №808/846/16, ще одну постанову Верховного Суду від 14.02.2020 року у справі № 804/249/16 з однаковим на його думку висновком щодо оцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин та досліджених ними доказів, у тому числі первинних документів.
Тобто скаржник при зверненні з касаційною скаргою вдруге не виклав передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку з належним обґрунтуванням неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 520/7424/19 повернути скаржнику.
Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                                                    І.А. Васильєва