Ухвала
 
23 липня 2020 року
м. Київ
 
справа №404/5130/16-ц
провадження №61-8242ск20  
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 квітня 2020 року у справі за заявою  ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
22 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 
2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 08 квітня 2020 року, в указаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2020 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме надання документу на підтвердження сплати судового збору, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
На адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали, які підтверджують факт отримання ухвали суду касаційної інстанції від 15 червня 2020 року.
Зокрема, заявником подано клопотання, у якому він зазначає, що в суді першої інстанції ним заявлялась вимога лише про поновлення на роботі, а вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є не вимогою, а назвою категорії справи.
Проте, зі змісту рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року убачається, що з урахуванням заяви від 10 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 просив поновити його на роботі у товаристві з обмеженою відповідальністю «Друкмаш-центр» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Тобто, ОСОБА_1 подано заяву про перегляд рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року за нововиявленими обставинами по суті позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду 
від 15 червня 2020 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.
Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Продовжити         ОСОБА_1 у строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 15 червня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        В. С. Висоцька