ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«23» червня 2020 року 
м. Харків
справа № 644/10617/19-ц
провадження 22ц/818/3490/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -          Бурлака І.В., (суддя-доповідач),
суддів -          Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р., 
учасники справи: 
скаржник -  ОСОБА_1 , представник скаржника - ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи - старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стоянов А.С., начальник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко О.І., представник заінтересованих осіб - Звездін В.В. , Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз»
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2020 року в складі судді Саркісян О.А.
в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стоянов Антон Сергійович, начальник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровко Олександр Іванович, Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2019 року по справі 644/5615/19, яка набрала законної сили 23 серпня 2019 року, визнано неправомірною постанову від 24 жовтня 2016 року по виконавчому провадженню № 49607773 про накладення арешту на транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , та зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу цього відділу здійснити дії щодо скасування цієї постанови із зазначенням цієї інформації в усіх реєстрах, за якими міститься інформація про арешт майна, накладений на підставі вказаної постанови та повідомити суд і заявника про її виконання у десятиденний строк з дня її одержання.

Зазначив, що вказану ухвалу суду не виконано, доказом чого є відомості та інформація про виконавче провадження № 49607773, а також журнал вихідної кореспонденції органу виконавчої служби. Транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , не передано боржнику.

Зазначив, що 12 грудня 2019 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 49607773, та довідався, що державним виконавцем не виконано в десятиденний строк вищевказану ухвалу суду та не повідомлено його та боржника про її виконання.

Просив визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова А.С. щодо невиконання ним абзацу 2, 3 та 5 резолютивної частини ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2019 року у справі № 644/5615/19;

визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова А.С. щодо не передачі ОСОБА_1 транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору;

зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова А.С. не пізніше одного робочого дня з дня набрання рішенням суду чинності здійснити виконавчі дії щодо скасування у виконавчому провадженні № 49607773 постанови від 24 жовтня 2016 року про накладення арешту на транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору із зазначенням цієї інформації в усіх реєстрах, за якими міститься інформація про арешт майна, накладений на підставі вказаної постанови; передачі транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору ОСОБА_1 в технічно справному стані з усіма грошовими коштами та речами, які знаходилися в цьому транспортному засобі при його вилученні;

постановити окрему ухвалу щодо неправомірних дій та бездіяльності старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова А.С. та направити її начальнику Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов;

визнати неправомірною бездіяльність начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Здоровка О.І. щодо не здійснення ним контролю за дотриманням старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова А.С. вимог пунктів 1,3 частини 1 статті 2, частини 1 статті 8, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», статей 8, 19, 55, 61 Конституції України та не виконання ним абзацу 2, 3 та 5 резолютивної частини ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2019 року у справі № 644/5615/19 та не передачі ОСОБА_1 транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору;

визнати неправомірною бездіяльність начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Здоровка О.І. щодо не здійснення ним організації виконання абзацу 2, 3 та 5 резолютивної частини ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2019 року у справі № 644/5615/19 та не направлення повідомлення про його виконання ОСОБА_1 та суду;

постановити окрему ухвалу щодо неправомірної бездіяльності начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Здоровка О.І. та направити її начальнику Головного територіального управління юстиції у Харківській області для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2020 року скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стоянова А.С. щодо не передачі ОСОБА_1 транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору;

зобов`язано старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стоянова А.С. передати ОСОБА_1 транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору;

визнано протиправною бездіяльність начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Здоровка О.І. щодо нездійснення ним контролю за діями старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Стоянова А.С. щодо дій про не передачу ОСОБА_1 транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору;

в задоволенні інших вимог скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 та Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подали апеляційні скарги, в яких ОСОБА_1 просив ухвалу суду скасувати в частині незадоволення вимог скарги та ухвалити нове судове рішення, згідно якого: визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова А.С. щодо невиконання ним абзацу 2, 3 та 5 резолютивної частини ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2019 року у справі № 644/5615/19; 

визнати неправомірною бездіяльність начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Здоровка О.І. щодо не здійснення ним організації виконання абзацу 2, 3 та 5 резолютивної частини ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2019 року у справі № 644/5615/19 та не направлення повідомлення про його виконання ОСОБА_1 та суду;

постановити окрему ухвалу щодо неправомірних дій та бездіяльності старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Стоянова А.С. та направити її начальнику Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов;

постановити окрему ухвалу щодо неправомірної бездіяльності начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Здоровка О.І. та направити її начальнику Головного територіального управління юстиції у Харківській області для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов;

постановити окрему ухвалу щодо судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлова І.К. за порушення ним вимог присяги судді, частини 10 статті 262 ЦПК України та норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в апеляційній скарзі просив ухвалу суду скасувати в частині задоволення скарги, в іншій частині залишити без змін.

Зазначив, що копія ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2019 року у справі № 644/5615/19 надійшла до відділу 13 серпня 2019 року з приміткою «ухвала не набрала законної сили», а ухвала, яка набрала законної сили не надходила; що для забезпечення виконання вимог ухвали ані боржник, ані його представники до відділу не зверталися; що 14 січня 2020 року на адресу відділу надійшла скарга ОСОБА_1 з додатками, серед яких містилася копія ухвали з написом «набрала законної сили», яка засвідчена головою суду; що постановою про звільнення майна (коштів) боржника з-під арешту від 22 січня 2020 року ВП № 49607773 вчинено всі дії, які судом зобов`язано вчинити; що 20 лютого 2020 року винесено постанову про зняття арешту з майна в рамках зведеного виконавчого провадження № 57106266, якою знято арешти з усього рухомого та нерухомого майна боржника та запропоновано отримати у зберігача належний йому транспортний засіб, що знаходиться на відповідальному зберіганні у ДП «Сетам»; ухвалою суду від 06 серпня 2019 року, не виконання приписів якої, на думку скаржника, порушені його права, питання про передачу транспортного засобу не ставилось; що 19 лютого 2020 року з метою безспірного списання коштів з рахунків боржника, до АТ КБ «ПриватБанк» направлена платіжна вимога, якою з рахунків боржника стягнуто 215,15 грн; що у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом 24 лютого 2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відзивів на апеляційні скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

19 червня 2020 року до суду апеляційної інстанції від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких фактично викладені доводи та вимоги апеляційної скарги виконавчої служби. 

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційні скарги  ОСОБА_1 та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що оскільки державний виконавець не передав  ОСОБА_1  транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», а начальник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не здійснив контроль за діями державного виконавця щодо передачі ОСОБА_1 транспортного засобу, їх дії слід вважати неправомірними.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ від 10 грудня 2015 року на підставі виконавчого листа № 644/2322/15-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова відкрито виконавче провадження №49607773 з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» заборгованості за газопостачання та судового збору у загальному розмірі 557, 76 грн. 

24 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській винесено постанову про арешт майна та накладено арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить боржнику ОСОБА_1 ( а. с. 7).

Постановою про передачу майна на зберігання іншому зберігачу від 17 грудня 2018 року в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП№57106266 транспортний засіб «VOLKSWAGEN Transporter», зеленого кольору, ДНЗ: НОМЕР_1 передано на зберігання представнику ДП "СЕТАМ" - Роженко В.В., місцем зберігання встановлено: м. Харків, вулиця В. Стуса, № 13-А (а. с. 42).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2019 року зазначену постанову визнано неправомірною та зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу цього відділу здійснити дії щодо скасування цієї постанови із зазначенням цієї інформації в усіх реєстрах, за якими міститься інформація про арешт майна, накладений на підставі вказаної постанови та повідомити суд і заявника про її виконання у десятиденний строк з дня її одержання.

22 січня 2020 року виконано судове рішення щодо скасування цієї постанови, застосовано наслідки її скасування та цього ж дня направлено повідомлення щодо її виконання зазначеним в ухвалі суду особам.

Однак, транспортний засіб «VOLKSWAGEN Transporter» ОСОБА_1 передано не було. 

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 підтвердив, що транспортний засіб «VOLKSWAGEN Transporter» ОСОБА_1 не передано.

В свою чергу представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) пояснив, що транспортний засіб знаходиться на відповідальному зберіганні у ДП "СЕТАМ". ОСОБА_1 не звертався за передачею йому транспортного засобу. Дії державного виконавця та начальника щодо виконання судового рішення є правомірними, оскільки вони діяли в межах чинного законодавства. 24 лютого 2020 року виконавче провадження закінчено.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»). 

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Вимогами статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Також, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалу суду виконано державним виконавцем, а саме, знято арешт з транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter» та застосовано наслідки скасування арешту.

Посилання ОСОБА_1 на те, що арешт знято в порушення вимог чинного законодавства є безпідставними, оскільки тільки 13 січня 2020 року, що не оспорюється учасниками справи, направлено разом зі скаргою ОСОБА_1 копію чинної ухвали, яку виконано 22 січня 2020 року.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Доводи ОСОБА_1 та його представника щодо відсутності направлення повідомлень щодо виконання ухвали зазначеним в ній особам спростовуються тим, що 22 січня 2020 року через Акціонерне товариство «Укрпошта» направлені відповідні повідомлення на адреси, зазначені у виконавчому листі. Не отримання ОСОБА_1 цих повідомлень не свідчить про їх не направлення. 

В суді апеляційної інстанції представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) підтвердив з посиланням на виконавче провадження, що всі повідомлення направлялися ОСОБА_1 на вказану у виконавчому листі адресу.

Представник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції цього не спростував.

Посилання Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на відсутність протиправності в діях державного виконавця щодо не передачі транспортного засобу «VOLKSWAGEN Transporter» ОСОБА_1 та в діях начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо контролю за діями державного виконавця судовою колегією не приймаються, оскільки, не дивлячись на те, що арешт знято з автомобіля, його до сьогодні не передано ОСОБА_1 . 

В суді апеляційної інстанції представник Міжрайонний відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не пояснив, чому досі автомобіль знаходиться на зберіганні у ДП «СЕТАМ», а не передано ОСОБА_1 . Будь - яких дій ані державний виконавець, ані начальник відділу в межах його повноважень, передбачених статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження", щодо цього не здійснили. 

Посилання скаржника щодо невнесення судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи за результатом розгляду скарги 10 квітня 2020 року - проголошено вступну та резолютивну частину, 15 квітня 2020 року - складено повне судове рішення, які надіслані судом до ЄДРСР 13 квітня 2020 року та 16 квітня 2020 року відповідно. Інших судових рішень по справі не постановлено, а тому вважати, що судом не оприлюднено усі ухвали суду за цією справою підстав немає.

Щодо доводів ОСОБА_1 про порушення строків розгляду справи судова колегія вважає, що порушення вимог статті 450 ЦПК України відсутні.

Так, 02 січня 2020 року розгляд справи призначено на 13 січня 2020 року - понеділок, тобто в межах десятиденного строку, оскільки 12 січня 2020 року був вихідним днем. 
13 січня 2020 року справа не була розглянута у зв`язку з зайнятістю судді Саркісян О.А. у розгляді кримінальної справи у складі колегії суддів; справу відкладено на 28 січня 2020 року( а. с. 13).

28 січня 2020 року учасники справи не з`явились, фіксування судового процесу не здійснювалось та розгляд справи відкладено на 24 лютого 2020 року. 
24 лютого 2020 року оголошено перерву до 10 березня 2020 року для перевірки повноважень державного виконавця (а. с. 33). 
10 березня 2020 року розгляд справи відкладено на 25 березня 2020 року.
25 березня 2020 року розгляд справи відкладено на 10 квітня 2020 року у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті. 
10 квітня 2020 року справу розглянуто та ухвалено судове рішення.

Що стосується вимог ОСОБА_1 щодо постановлення окремих ухвал щодо старшого державного виконавця та начальника Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а також судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова Ізмайлова І.К., суд виходить з наступного.

За статтею 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що підстав для постановлення окремих ухвал щодо старшого державного виконавця та начальника Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), виходячи з вимог цієї статті, не вбачається.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 уточнив, що окрему ухвалу необхідно постановити щодо судді Саркісян О.А. Однак, при цьому зазначив, що суддя Саркісян О. А. розглядала справу в межах заявлених ОСОБА_1 вимог та на підставі наявних доказів. 

Виходячи з цього, судова колегія вважає, що підстав для постановлення окремої ухвали щодо судді Саркісян О.А. також не вбачається.

Інші доводи та вимоги апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, які викладені в апеляційних скаргах, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційні скарги залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                            І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський

                                                                       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 30 червня 2020 року.