КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД                                       
                                                                                03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А

Справа № 761/27881/ 16-ц                                                                              Головуючий у 1 інстанції - Пономаренко  Н.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4986/2020                                              Доповідач  -  Мараєва Н.Є.     
                                               
                                                       ПОСТАНОВА 
                                                   ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
7.07.2020 р. Київський Апеляційний  суд    в складі  суддів судової  палати з розгляду 
цивільних  справ :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів -  Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі - Гаврюшенко К.О.
Розглянули у відкритому  судовому  засіданні  в  приміщенні Київського апеляційного
суду  в порядку спрощеного позовного провадження 
Цивільну справу за апеляційною скаргою
           ОСОБА_1 
на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 
          про стягнення заборгованості та збитків за попереднім договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
          про стягнення заборгованості  за попереднім договором
Заслухавши  доповідь  судді Мараєвої Н.Є.,  пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши  
матеріали   справи, обговоривши  доводи  апеляційної  скарги, колегія суддів,-
                                                             В с т а н о в и л а :
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за попереднім договором та в задоволенні  зустрічного позову   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості  за попереднім договором. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року  в частині повної відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за попереднім договором і постановити нове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2   на користь позивача штраф відповідно до умов Попереднього договору від 27 квітня 2016 року у розмірі 5060,00 грн.; 
стягнути з відповідача ОСОБА_2   на користь позивача завдаток відповідно до умов Попереднього договору від 27 квітня 2016 року у розмірі 25 300,00 грн. та  грошову  суму у встановленому розмірі завдатку відповідно - 25 300 грн.;
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача пеню відповідно до умов Попереднього договору від 27 квітня 2016 року у розмірі 15 180,00 грн.,  а  також  збитки  у розмірі 3000,00 грн. та  судовий збір у розмірі 647,00  грн.  за  зустрічний позов та 970,96 грн. за подання апеляційної скарги, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.
Апеляційна  скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом,  ОСОБА_2 на праві власності належить наступне нерухоме майно: машиномісце АДРЕСА_1, площею 9,80 кв.м, яке розташоване в секції №3 підземної автостоянки по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1 від 10.06.2010 року, виданим ГУЖЗ КМР (КМДА) на підставі Наказу ГУЖЗ  №727-С/НП від 31 травня 2010 р. та Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна №27503824 від 01 жовтня 2010 року, реєстраційний номер 31647266; а  також, машиномісце АДРЕСА_2, площею 10,90 кв.м, яке розташоване в секції №3 підземної автостоянки по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 від 10.06.2010 року, виданим ГУЖЗ КМР (КМДА) на підставі Наказу ГУЖЗ №727-С/НП від 31.05.2010 р. та Витягом про реєстрацію прав, виданим КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 27446316 від 27.09.2010 р., реєстраційний номер 31599133.
27.04.2016 р. між ОСОБА_2   як майбутнім продавцем  та ОСОБА_1   як майбутнім покупцем  було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С., п.1 якого визначено, що сторони зобов`язуються у строк до 16.05.2016 року укласти та належним чином оформити договори купівлі-продажу машиномісць під №№ 14, 15.
Відповідно до  ст.635 ЦК України визначено, зокрема, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. 
Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо  інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Обгрунтовуючи позов, позивачка  посилалася на те, що на дату звернення до суду з цим позовом відповідач не виконав істотні умови договору та не передав їй суму завдатку у розмірі 25300,00 грн., хоча був зобов`язаний це зробити під час підписання попереднього договору.
Зазначала, що оскільки з вини відповідача договори не були укладені, він зобов`язаний сплатити їй  (позивачці)  штраф у розмірі 20% від розміру завдатку.
В свою чергу, відповідач, вказуючи на факт передачі ним позивачці суми завдатку, зазначав, що, в порушення умов попереднього договору, ОСОБА_2 не з`явилася 16.05.2016 року об 11-00 год.  до приватного нотаріуса для укладення  договору.
Так,  відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.
Згідно  ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний  повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.
Як передбачено п.п.3.3, 3.4 Попереднього договору, якщо основний договір не буде укладено протягом строку, встановлено п.1.1 даного договору з вини майбутнього продавця, то останній зобов`язаний спалити майбутньому покупцю штраф у розмірі 20% від  розміру завдатку та повернути завдаток. Якщо основний договір не буле укладено протягом строку, встановленого в п.1.1 даного договору з вини майбутнього покупця, то останній зобов`язаний сплатити майбутньому продавцю штраф у розмірі 20% від розміру завдатку та повернути завдаток.
Згідно  п. 1.5 Попереднього договору, виплата коштів, яка у загальному розмірі становить 1265 000,00 грн., що є еквівалентом 50 000,00 дол.США, проводитиметься наступним чином: під час підписання попереднього договору завдаток у розмірі 25 300,00 грн., що є еквівалентом 1000,00 дол.США за офіційним курсом НБУ; під час підписання основного договору - грошову суму у національній валюті України - гривні, еквівалентну 49 000,00 дол. США за офіційним курсом НБУ.
Також,  відповідно до п. 3.7 попереднього договору у разі не укладення основного договору з вини майбутнього покупця, завдаток у розмірі, встановленому п.1.5 цього Договору, залишається у майбутнього продавця.
Тобто, виходячи з вшценаведеного пункту попереднього договору, а також враховуючи те, що сторонами не заперечується факт його укладення, суд першої інстанції дійшов висновку, що отримання окремої розписки щодо передачі завдатку не потрібно та не передбачено умовами самого попереднього договору.
В судовому засіданні суду першої інстанції 05.08.2019 року  як свідка було допитано ОСОБА_3 , який надав покази щодо непередачі відповідачем - позивачу грошових коштів як завдатку за умовами попереднього договору, які судом оцінено критично, зважаючи на вимоги ч.2 ст.78 ЦПК України у взаєморозумінні з положеннями ст.ст.8, 1051 ЦК України.
Беручи до уваги,  що відповідно до свідоцтва від 16.05.2016 року, виданого приватним нотаріусом Войтовським В.С., 16.05.2016 року об 11-00 год. відповідач  знаходився в кабінеті нотаріуса, тобто вина його в не укладенні договорів відсутня, тому, позовні вимоги ОСОБА_2 до нього про стягнення на її користь заборгованості та збитків за попереднім договором від 27 квітня 2016 р. у розмірі 32 469,75 грн. є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.
Також, судом встановлено, що вимоги п.3.5 Попереднього договору, укладеного сторонами, передбачають, що у разі не укладання Основного договору з вини майбутнього продавця, завдаток у розмірі встановленому п.1.5. цього договору повертається покупцю та додатково оплачується покупцю сума у встановленому розмірі завдатку в строк одного календарного дня від дати, встановленої п. 1.1. цього договору.
Тому, суд також  дійшов висновку  про відмову у задоволенні зустрічного позову, адже, як пояснив сам відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні, він, проживаючи у будинку, де знаходиться нотаріус, 16.05.2016 року з`явився до нього, щоб повідомити про те, що в цей день не буле укладена угода, про що, в свою чергу, йому стало відомо напередодні від ріелтора.
Також, зазначив, що попередньо не телефонував позивачці та не повідомляв її про свій намір з`явитися до нотаріуса.
Тобто, суд правильно вважав, що в даному випадку, вбачається, що вина позивачки ОСОБА_2 у не укладенні договорів купівлі-продажу також відсутня та, як наслідок, відсутня підстава для застосування до ОСОБА_2 вимог, передбачених п.3.5 Попереднього договору та стягнення з неї на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі подвійного розміру завдатку та штрафних санкцій. 
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються сторони як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні як первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості та збитків,  так і в  зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рол  стягнення  заборгованості за  попереднім договором - слід  відмовити.
За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов  висновку щодо  відсутності  підстав  для  задоволення  позову.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування  не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом  повно  з`ясовано  обставини  справи, дана належна оцінка доказам. 
Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують.  
Підстав для скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368,  374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
 
                                                        П о с т а н о в и л а :   
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   - залишити без задоволення, а  рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 р. - залишити  без  змін. 
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду  протягом  тридцяти днів з  дня  складення  повного  судового рішення.
Повний текст складено   10.07.2020 р.
 
Головуючий  :   
                                                                                Судді :