ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 липня 2020 року           справа №360/328/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року  у справі  № 360/328/20 (головуючий І інстанції І.В. Тихонов)  за позовом   ОСОБА_1  до  Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати протиправним рішення відповідача № 124050001805 від 27 грудня 2019 року щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дня звернення - 27.08.2019, зарахувавши до стажу на пільгових умовах за Списком №1 періоди роботи: 
з 27.10.1982 по 15.09.1994 на Стахановському заводі феросплавів підручним чергового слюсаря по ремонту металевого обладнання на дільниці феросплавного виробництва; 
з 04.10.1994 по 20.02.1995 на Алчевському спеціалізованому управлінні №1 Оредного об`єднання "Укренергочормет" слюсарем ремонтником обладнання металургійних і коксохімічних заводів; 
з 26.03.1996 по 25.06.1998 на Стахановському коксохімічному заводі слюсарем-ремонтником коксової виробничої дільниці.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 144 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідач листом від 10.09.2019 № 445/с-14 повідомив позивачу, що довідки не можливо врахувати для визначення права на пенсію, оскільки філіал № 13 "Стаханівського заводу феросплавів" проводить свою діяльність на непідконтрольній Українській владі території. 
Позивач повторно звернувся до відповідача і своїм рішенням № 124050001805 від 27 грудня 2019 року відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Свою відмову мотивував тим, що з наданих позивачем документів неможливо встановити повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, відсутністю інформації про атестацію робочих місць, в результаті чого відсутній загальний та пільговий стаж, що необхідний для призначення пенсії. 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Старобільського управління Пенсійного фонду України Луганської області від 27.12.2019 № 124050001805 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Старобільське управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: 
з 26.01.1991 по 15.09.1994 на Стахановському заводі феросплавів підручним чергового слюсаря по ремонту металевого обладнання на дільниці феросплавного виробництва; 
з 04.10.1994 по 20.02.1995 на Алчевському спеціалізованому управлінні №1 Оредного об`єднання "Укренергочормет" слюсарем ремонтником обладнання металургійних і коксохімічних заводів; 
з 26.03.1996 по 25.06.1998 на Стахановському коксохімічному заводі слюсарем-ремонтником коксової виробничої дільниці.
Зобов`язано Старобільське управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вирішено питання судових витрат. 
Не погодившись з судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати частково рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Суд першої інстанції помилково не зарахував до пільгового стажу позивача у повному обсязі період роботи з 27.10.1982 по 15.09.1994 на Стахановському заводі феросплавів підручним чергового слюсаря по ремонту металевого обладнання на дільниці феросплавного виробництва, оскільки до 26.01.1991 року вказана посада відносилася до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173. Таким чином, з 27.10.1982 року по 26.01.1991 року позивач має право на пільгову пенсію відповідно до Списку №2, а починаючи з 26.01.1991 року по 15.09.1994 року згідно Списку №1 від 26.01.1991.
В частині задоволення позовних вимог судове рішення не оскаржується.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, суд розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги позивача та не надає оцінку правильності рішення в частині задоволення позовних вимог.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України та внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копіями: паспорта громадянина України (а. с. 13-14), довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а. с. 14 зв.).
Згідно із записами у трудовій книжці позивача (а. с. 15-21) ОСОБА_1 , зокрема:
- з 27.10.1982 прийнятий підручним чергового слюсаря з ремонту металургійного обладнання на дільницю феросплавного виробництва 4 розряду;
- з 15.08.1983 присвоєно 5 розряд чергового слюсаря з ремонту металургійного обладнання дільниці феросплавного виробництва;
- з 15.09.1992 присвоєно 6 розряд чергового слюсаря-ремонтника плавильного цеху на роботах з особливо шкідливими умовами праці;
- з 15.09.1994 звільнений;
23.12.2019 позивач подав заяву про призначення пенсії за віком, додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (а. с. 67-68).
Рішенням від 27.12.2019 № 124050001805 відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 (а. с. 75-77), посилаючись на відсутність підтверджуючих документів, що позивач у певні періоди працював повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи з 27.10.1982 року по 26.01.1991 року на Стаханівському заводі феросплавів, суд першої інстанції виходив з того, що у цей період діючий Список №1, затверджений постановою РМ СРСР від 22.08.1956 №1173, не передбачав посаду слюсаря з ремонту металургійного обладнання дільниці феросплавного виробництва.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.
Згідно абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з абзацом першим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (…)
Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788) право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно із пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Згідно п. 8 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону № 1788-ХІІ застосовуються "Список N 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах", затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 №1173.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехов, професій та посад, праця на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах» професія слюсаря чергового та ремонтного на дільниці феросплавного виробництва відносилися до Списку №2.
Разом з тим, згідно з Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, і який був чинним до 26.01.1991, тобто у спірний період роботи позивача, розділ ІІІ "Металургійне виробництво (чорні метали)" підрозділ 1 "Сталеплавильне і феросплавну виробництва (мартенівське, електросталеплавильне, бесемерівський, томасівських і феросплавну). Цехи підготовки складів і ремонту металургійних печей. Доломітні фабрики, цехи і відділення" не передбачав, що право на пенсію на пільгових умовах мають слюсарі з ремонту металургійного обладнання дільниці феросплавного виробництва.
В подальшому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове забезпечення» вказана посада була віднесена до Списку № 1, перебування на якій, надавало можливість особі користуватися правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Суд звертає увагу, що в першому реченні пункту 3 Порядку № 383 зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Як вже було зазначено вище, в період роботи позивача з 27.10.1982 по 26.01.1991 чинними були Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, якими займана позивачем посада підручного чергового слюсаря по ремонту металевого обладнання на дільниці феросплавного виробництва віднесена до Списку №2.
Отже, при визначені права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 (за Списком №1), суд першої інстанції правильно керувався  Списком №2, що діяв на момент роботи позивача в період з 27.10.1982 по 26.01.1991 року.
Враховуючи, що позивачем документально не підтверджено його зайнятість на роботах за відповідною професією з відповідними умовами праці, що відповідають Списку №1, в період роботи на посаді підручного чергового слюсаря по ремонту металевого обладнання на дільниці феросплавного виробництва з 27.10.1982 по 26.01.1991 на Стахановському заводі феросплавів, а також те, що вказана професія була віднесена до Списку №2, який був чинний на момент роботи позивача, судом першої інстанції обґрунтовано не зараховано вказаний період роботи до пільгового стажу за Списком №1.
На підставі вищевикладеного, суд вважає правильним  висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування  рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року  у справі  № 360/328/20 - залишити без задоволення. 
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року  у справі  № 360/328/20  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 28 липня 2020 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328, пунктом 3 розділу 6 «Прикінцеві положення» КАС України.
Повне судове рішення складено 28 липня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                  І.Д. Компанієць

Судді                                                                                            Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                   Л.В. Ястребова