Ухвала 
 
10 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 742/2800/19
провадження № 61-10626ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , звернулися до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (далі - ПрАТ «Європейський страховий альянс»), ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.
 
Позов обґрунтований тим, що 14 серпня 2016 року о 21 год 00 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21154, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  скоїв наїзд на пішохода, батька позивачів ОСОБА_6 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду внесено до ЄРДР за № 12016110000000277 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України. Проте, постановою слідчого вказане кримінальне провадження закрите на підставі пункту другого частини першої статті 284 КК України за відсутності в діях водія складу кримінального правопорушення.  Вказували, що шкода, завдана дією джерела підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала незалежно від наявності вини. 
 
Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс», вони звернулися до товариства із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, страхове відшкодування їм не виплачено, а тому вони звернулися до суду з вказаним позовом та просили стягнути на користь ОСОБА_2 з ПрАТ «Європейський страховий альянс»: моральну шкоду в розмірі 5 800 грн, відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника в сумі 
26 100 ,00 грн, пені в розмірі 7 035,48 грн, 3 % річних в сумі 658 грн, інфляційних втрат в сумі 188,42 грн за прострочення на 251 день виплати страхового відшкодування, а всього стягнути 39 781,90 грн та з ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 94 200,00 грн; стягнення на користь ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , з ПрАТ «Європейський страховий альянс» моральну шкоду в розмірі  5 800,00 грн, у рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, в сумі 39 100,00 грн, пені в розмірі 9 902,60 грн, 3 % річних у сім 926,00 грн, інфляційних втрат в сумі 265,21 грн за прострочення на 251 день виплати страхового відшкодування, а всього 55 993,81 грн та з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 94 200,00 грн та відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, в сумі 30 499,52 грн, а всього 124 699,52 грн. 
 
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 
2020 року позов задоволено частково.
 
Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь  ОСОБА_2  
5 800,00 грн - в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 26 100,00 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, 7035,48 грн -пені, 658 грн - 3 % річних, 188,42 грн - інфляційних втрат, а всього 39 781,90 грн. Пеню, інфляційні втрати та 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування нараховувати починаючи з 01 лютого 2020 року до моменту виконання судового рішення шляхом множення суми основного боргу (31 900 грн) на подвійний розмір облікової ставки Національного банку України, яка діятиме протягом періоду, за який нараховуватиметься пеня, а також на 3 % річних та сукупний індекс інфляції, визначений за період прострочення виплати.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 200,00 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
 
Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь  ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , 5 800 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 39 100,00 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника,  9902,60 грн - пені, 926,00 грн - 3 % річних, 265,21 грн - інфляційних втрат, а всього 55 993,81 грн. Пеню, інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виплати страхового відшкодування нараховувати починаючи з 01 лютого 2020 року до моменту виконання судового рішення шляхом множення суми основного боргу (44 900 грн) на подвійний розмір облікової ставки Національного банку України, яка діятиме протягом періоду, за який нараховуватиметься пеня, а також на 3 % річних та сукупний індекс інфляції, визначений за період прострочення виплати.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 ,  6 200,00 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 30 499,52 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, а всього 36 699,52 грн. 
 
Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_2 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
 
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 180,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
 
Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь 
ОСОБА_3  3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
 
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_3  870,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
В іншій частині позову - відмовлено.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 та ПрАТ «Європейський страховий альянс» - залишені без задоволення, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2020 року - залишено без змін.
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 червня 2020 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
 
Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищуєдвісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного  провадження  суд  враховує  критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
 
Предметом позову в даній справі є вимога майнового характеру про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого в розмірі 314 675,23 грн, що не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, а тому справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Відтак, справа є малозначною в силу змісту правовідносин та їх регулювання не представляє значної складності, ціна позову в якій не перевищує двісті п`ятдесят розмірів  прожиткового   мінімуму  для  працездатних  осіб  (2  102,  00  грн х 250 = 525 500, 00 грн) та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження. 
 
Суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
При визначенні справи малозначною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.
 
Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
У  цій  справі  обставин,  передбачених частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 
18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                  Є. В. Петров
 
                                                                                                                             С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                                             В. М. Сімоненко