УХВАЛА

19 серпня 2020 року 
Київ
справа №826/19820/15
адміністративне провадження №Зі/9901/130/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду   Тацій Л.В. розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., Шарапи В.М. від участі у розгляді у справі №   826/19820/15 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінету Міністрів України, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконними та нечинними постанов, -
В С Т А Н О В И В:
14.08.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду від 27.03.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020, для розгляду якої, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.
До касаційної скарги додано заяву, в якій скаржник заявляє відводи, зокрема, суддям: Коваленко Н.В., Берназюку Я.О., Шарапі В.М., з підстав, передбачених пунктами 2, 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
На обґрунтування заяви скаржник посилається на те, що вказані ним судді, постановляючи ухвалу про залишення без руху касаційної скарги третьої особи ОСОБА_3 , поданої у цій же справі, на його думку, допустили порушення правових норм процесуального закону й не відкрили касаційне провадження у справі, незважаючи на наявність для цього підстав, визначених пунктами 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Вимоги про відвід вищевказаних суддів мотивовані й тим, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №   9901/988/18 було скасовано рішення від 19.05.2019, ухвалене, зокрема, за участю судді Шарапи В.М., і цей же суддя, відповідно до ухвали від 06.04.2020, надалі самоусунувся від контролю над виконанням вищевказаної постанови. При цьому, заявник зазначає, що колегія суддів Верховного Суду, до складу якої входили й судді Коваленко Н.В., Берназюк Я.О., прийняли постанову від 21.12.2019 у справі №   826/9907/15 з ігноруванням рішення Конституційного Суду України від 08.07.2008.
Отже, Олійник Д.В. вказує на відсутність у нього довіри до вищеназваних суддів і наявність підстав для їх відводу, передбачених    пунктами 2, 4 частини першої статті 36 КАС України.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 18.08.2020 визнано відвід необґрунтованим, а заяву про відвід колегії суддів передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому         КАС України, для її розгляду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Коваленко Н.В.,  Берназюка   Я.О., Шарапи В.М. від участі у справі №   826/19820/15 зареєстровано за №   Зі/9901/130/20 та передано для вирішення судді Тацій Л.В.
Відповідно до частини восьмої         статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України       суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
Положення частин першої, другої         статті 36 КАС України       передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого         статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених         статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".
Судді повинні розглядати справи неупереджено, на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чиєї сторони або з будь-якої причини.
Неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Слово "неупереджений" передбачає відсутність упередженості, як реальної, так і суб`єктивної.
Щодо підстав відводу суддів у зв`язку із ухваленням судових рішень в інших справах (№   К/9901/988/18 та №   826/9907/15), суд зазначає наступне.
Частиною четвертою   статті 36 КАС України   передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених   статтею 37 цього Кодексу   (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).
Проте заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість суддів Верховного Суду Коваленко Н.В., Берназюка Я.О. та Шарапи В.М., щодо заявника та обставин цієї справи.
Інших підстав для відводу судді, передбачених статтями   36,   37 КАС України, позивачем у заяві про відвід суддів не зазначено, а судом не встановлено.
Вказане спростовує викладені у заяві про відвід висновки, що суддя не може відповідати принципам неупередженості, зокрема, за об`єктивним критерієм та принципам справедливості.
З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.
Керуючись статтями         36,         40 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Коваленко   Н.В., Берназюка Я.О. та Шарапи В.М. від участі у розгляді справи №       826/19820/15 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінету Міністрів України, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконними та нечинними постанов - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                  Л.В.   Тацій