П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 522/21974/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      24 березня 2020 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,
при секретарі                                                            Голобородько Д.В.,

за участі:                                                             
представника апелянта                                        Шевченко Т.Ю.
представника відповідача                                        Тутейка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Василик Тетяни Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній екологічній інспекції в Одеській області, державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Василик Тетяні Іванівні про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 001206 від 16 грудня 2019 року.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем спірного правопорушення.
Крім того, апелянт вважає, що факт виконання припису суб`єкта владних повноважень не є фактом визнання виявленого правопорушення з боку позивача, так як такий припис оскаржено у судовому порядку.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є керівником ПрАТ «Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія».
У період з 04 грудня 2019 року по 16 грудня 2019 року, Державною екологічною інспекцією в Одеській області проведено плановий захід нагляду (контролю) щодо додержання ПрАТ «Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт № 104/10.
Внаслідок чого, 05 грудня 2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Т.І. стосовно керівника товариства Гришканич Т.О. складено протокол про адміністративне правопорушення № 001206, яким встановлено, що позивачем порушено вимоги ст. 17 ЗУ «Про відходи», шляхом порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю та операціями поводження з відходами.
При цьому, 16 грудня 2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області Василик Т.І. прийнято постанову № 001206 про накладення адміністративного стягнення, якою ОСОБА_1 , як директора ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія», притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82-1 КУпАП, у зв`язку з порушенням ст. 17 ЗУ «Про відходи» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 85,00 грн. 
Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким не погоджується судова колегія, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачем визнано факт вчинення спірного правопорушення, з огляду на наступне.
Так, Закон України «Про відходи» визначає правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України.
Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про відходи», відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення;
Згідно ст. 13 ЗУ «Про відходи», суб`єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами.
Згідно пп. «г» ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про відходи», суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.
При цьому, Порядок ведення державного обліку та паспортизації відходів, затверджений постановою КМУ від 01 листопада 1999 року N 2034, встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації  відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов`язана з утворенням відходів та здійсненням операцій  поводження з ними (далі - підприємства).
Згідно п. 2 Порядку, первинний облік відходів - реєстрація у формах первинних облікових документів (картки, журнали, анкети) відомостей про відходи під час їх утворення на підприємстві та здійснення операцій поводження з ними.
Згідно п. 4 Порядку, первинний облік відходів ведуть підприємства відповідно до типових форм первинної облікової документації (картки, журнали, анкети) з використанням технологічної, нормативно-технічної, планово-економічної, бухгалтерської та іншої документації. Відомості для первинного обліку відходів, що заносяться до зазначених документів, обумовлюються системою показників, необхідних для заповнення форм державної статистичної звітності та ведення паспорта відходів.
Відповідно до ст. 82-1 КУпАП, порушення правил ведення первинного обліку та здійснення контролю за операціями поводження з відходами або неподання чи подання звітності щодо утворення, використання, знешкодження та видалення відходів з порушенням встановлених строків, а так само порядку подання такої звітності,- тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено постанову Державної екологічної інспекції в Одеській області про накладення адміністративного стягнення № 001206 від 16 грудня 2019 року.
В даному випадку, позивача притягнуто до спірної адміністративної відповідальності, як керівника суб`єкта господарювання, за порушення правил ведення первинного обліку відходів, що є порушенням ст. 17 ЗУ «Про відходи».
В свою чергу, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції встановлено, що листом ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» від 17 січня 2020 року сповіщено контролюючий орган про виконання вимог припису про усунення виявлених порушень від 16 грудня 2019 року № 104, а саме: оформлено журнал первинного обліку 1-ВТ (відходи); укладено договір про вивезення відходів; не допускається змішування відходів різних категорій, проводиться їх роздільне збирання та складування; визнано директора ОСОБА_1 відповідальною особою по відходам.
В даному випадку, судом першої інстанції розцінено вказаний лист товариства, як визнання своєї провини у вчиненні спірних порушень.
Проте, колегія суддів вважає помилковими зазначені висновки суду, так як виконання вимог обов`язкового припису контролюючого органу не може вважатись визнанням товариством своєї провини у вчиненні спірних порушень.
Крім того, в листі товариства зазначено, що ним оскаржено отриманий припис у судовому порядку (справа № 420/4/20).
Внаслідок чого, колегія суддів вважає передчасним, а як наслідок помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.
В свою чергу, надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, позивачем не заперечується того, що до здійснення спірного заходу державного контролю на ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» не здійснювалось ведення первинного обліку операцій з відходами, зокрема, не велись відповідні журнали.
При цьому, позивач зазначає, що ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» у своїй діяльності не створювало відходів, відмінних від побутових, а як наслідок не мало обов`язку вести відповідний облік.
Крім того, апелянт зазначає, що контролюючим органом також не встановлено факту створення у процесі діяльності ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» відповідних відходів.
Проте, колегія суддів вважає безпідставними зазначені посилання позивача, з огляду на наступне.
Так, з аналізу вищевикладених положень ЗУ «Про відходи» вбачається, що підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами є суб`єктами у сфері поводження з відходами, а тому зобов`язані виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються у його діяльності.
В даному випадку, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно виписки з ЄДРПОУ ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» (код 05490440) має наступні види діяльності (КВЕД): 01.11.-вирощзування зернових та технічних культур, бобових культур і насіння олійних культур; 01.13.-вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.45-розведення овець і кіз; 01.46-розведення свиней; 49.41- вантажний автомобільний транспорт.
Крім того, актом перевірки ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» встановлено, що на території товариства знаходяться: складські приміщення, 3 трактори, бокс для ремонту автотранспортної техніки, ремонтна майстерня, контейнерний блок для зберігання мастильних матеріалів, автотранспортна техніка у кількості 7 одиниць.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в діяльності ПрАТ «Ширяївське підприємство «Сільгоспхімія» можливе створення відходів, які мають обліковуватися у встановленому законом порядку.
При цьому, колегія суддів вважає, що у випадку відсутності у певний період часу відходів у товариства, останнє не позбавлялось можливості завести журнал первинного обліку відходів 1-ВТ (відходи) та не вносити до нього відомостей про відповідні відходи.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення матеріального і процесуального права при вирішенні справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року – скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

    Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
    Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.