П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6268/19	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Домусчі С.Д.,
                                – Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від   24 лютого 2020   року, прийняте у складі суду судді Глуханчука О.В. в місті Одеса по   справі за   позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності,- 

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просив суд про визнання протиправним та скасування наказу від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020   року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що рішення суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального права, а при його винесенні суд не дав належної оцінки зібраним доказам по справі, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на виконання наказу ДФС від 15.05.2019 №377 «Про проведення тематичної перевірки» проведено виїзну позапланову тематичну перевірку стану організації роботи ГУ ДФС у Миколаївській області щодо залучення резервів наповнення бюджету, забезпечення виконання індикативних показників доходів та з інших питань, за результатами якої виявлені численні та суттєві недоліки і порушення у діяльності структурних підрозділів, підпорядкованих підрозділів, за результатами перевірки складено акт від 31.05.209 року №922/99-99-06-01-01-20. Апелянт вказує, що матеріали перевірки засвідчили, що начальником ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 , який спрямовував та координував діяльність, зокрема управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем, а також юридичного управління, не забезпечено належної організації роботи та ефективного контролю, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних суттєвих недоліків і порушень у діяльності структурних підрозділів ГУ ДФС у Миколаївській області за напрямами, функціональне керівництво якими здійснює начальник ГУ ДФС. Внаслідок відсутності належної координації та контролю ГУ ДФС у Миколаївській області не забезпечено достовірності та своєчасного внесення інформації до переліку ризикових платних податків.
Крім того апелянт, з посиланням на акт перевірки, зазначає про неналежну організацію роботи підпорядкованих підрозділів, що призвело до невнесення або несвоєчасного внесення до Переліку ризиковості показників за наявності ознак, визначених п.1.6 Переліку ризикових платних податків та одночасно наявності критеріїв ризиковості здійснення операції 20-ти суб`єктів господарювання, якими з моменту виникнення критеріїв ризиковості та до моменту внесення до реєстру ризикових платників податків, зареєстровано в ЄРПН податкові накладні обсягом податку на додану вартість у загальному розмірі 201259,40 грн. Встановлено 16 суб`єктів господарювання, що за даними ЄРПН здійснюють придбання товарно-матеріальних цінностей виключно у платників податків, якими у податкових накладних, виписаних на суб`єктів оподаткування, що обліковуються ГУ ДФС у Миколаївській області, надана на реєстрацію протягом місяця сукупно обсягом не менше 500 тис. грн., ймовірно з метою виникнення автоматичного моніторингу відповідності податкових накладних критеріям ризиковості платників та реєстрації таких накладних в ЄРПН за відсікаючим критерієм. Такими суб`єктами зареєстровано в ЄРПН податкові накладні із обсягом ПДВ 28136,60 грн. 
Апелянт стверджує, що начальником ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 неналежно організовано роботу та контроль, що призвело до незабезпеченості оскарження рішень судів, винесених не на користь контролюючого органу у 6 справах із загальною сумою позовних вимог 68458,45 грн. або прийняття рішень про недоцільність такого оскарження. З`ясовано, що від ГУ ДФС у Миколаївській області неодноразово надходила до ДФС недостовірна інформація щодо наявних справ, вирішених на користь контролюючого органу та рішення, які набрали законної сили. На переконання апелянта, викладене свідчить про вчинення начальником ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 дисциплінарного проступку внаслідок неналежного виконання посадових обов`язків, що й стало підставою притягнення його до дисциплінарної відповідальності за наказом від 01 жовтня 2019 року №105-дс.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач – ОСОБА_1 15.09.2014 року призначений на посаду начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області, згідно наказу ДФС України від 12.09.2014 року №460-о.
Наказом ДФС України від 19.10.2015 року №807 звільнений з займаної посади, проте Наказом ДФС України від 03.03.2018 року №401-о поновлений на посаді начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області за рішенням суду (а.с. 25, том 3).
Вказані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с. 37-44, том 1).
Наказом в.о. голови ДФС України від 01.10.2019 року № 105-дс начальнику Головного управління ДФС у Миколаївській області ОСОБА_2 за неналежне виконання посадових обов`язків, незадовільний стан організації роботи та відсутність ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів оголошено догану.
Як зазначено в наказі «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», підставами його прийняття є: акт про результати перевірки від 31.05.2019 року № 922/99-99-06-01- 01-20, доповідна записка Департаменту внутрішнього аудиту від 25.06.2019 року 1098/99-99-06-01-01-20, подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС від 26.09.2019 року № 1668/99-99-00-ДК-18, пояснення ОСОБА_1 (а.с. 26-29, том 3).

Не погоджуючись із накладенням на нього дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Судом встановлено, що передумовою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали такі обставини.
Наказом в.о. голови ДФС України від 15.05.2019 року №377 «Про проведення тематичної перевірки» з метою вивчення стану організації роботи ГУ ДФС у Миколаївській області щодо залучення резервів наповнення бюджету, забезпечення виконання індивідуальних показників доходів та з інших питань призначено проведення з 20.05.2019 року по 31.05.2019 року тематичної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області (а.с. 30-32, том 3).
На виконання наказу ДФС України від 15.05.2019 року №377 «Про проведення тематичної перевірки», у період з 20.05.2019 року по 31.05.2019 року робочою групою проведено виїзну позапланову тематичну перевірку ГУ ДФС у Миколаївській області.
За результатами перевірки складено акт від 31.05.2019 року №922/99-99-06-01-01-20 (а.с. 4-372, том 2).
25.06.2019 року від Департаменту внутрішнього аудиту на ім`я голови ДФС України надано доповідну записку № 1098/99-99-06-01-01-20 про результати тематичної перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області з окремих питань стану організації роботи, у якій з метою поліпшення стану організації роботи ГУ ДФС у Миколаївській області, а також посилення відповідальності посадових осіб за виконання покладених службових обов`язків, викладені пропозиції щодо доцільності притягнення винних посадових осіб до відповідальності у відповідності до вимог чинного законодавства, а також зобов`язати керівництво ГУ ДФС у Миколаївській області забезпечити усунення виявлених перевіркою недоліків та порушень, недопущення їх у подальшій роботі та вжиття відповідних заходів впливу (а.с. 374-381, том 2).
12.07.2019 року до доповідної записки Департаменту внутрішнього аудиту від 25.06.2019 року № 1098/99-99-06-01-01-20 в.о. голови ДФС України надав Доручення №322/99-99-01-25д(06) Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС з метою визначення ступеня вини, характеру в тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку здійснити дисциплінарні провадження за неналежне виконання службових обов`язків з організації роботи та контролю, координації діяльності підпорядкованих структурних підрозділів та територіальних органів стосовно, зокрема, начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 (а.с. 34, том 3).
19.07.2019 року директором та заступником директора Департаменту внутрішнього аудиту складено акт про ненадання пояснень, яким зафіксовано, що станом на 09.30 год. 19.07.2019 року пояснень начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_3 не надано, з огляду на його перебування у відпустці (з 08 по 21 липня 2019 року), проте пояснень інших осіб, яким відомі обставини, що стали підставою для порушення дисциплінарного провадження також не надано.
Листом від 30.07.2019 року № 24564/99-99-00-ДК-17 начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_4 повідомлено, що Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДФС відкрито дисциплінарне провадження стосовного нього, за фактом неналежного виконання посадових обов`язків, а також з метою з`ясування обставин та причин вчинення дисциплінарного проступку, та, відповідно до ст. ст. 73, 75 Закону, запропоновано надати особисті пояснення щодо обставин та причин вчинення дисциплінарного проступку, усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Також цим листом позивачу повідомлено, що з усіма матеріалами дисциплінарної справи він може ознайомитись, звернувшись до секретаріату Дисциплінарної комісії за адресою: площа Львівська, 8, каб. 1815, м. Київ, у робочі дні з 9 години до 18 години (а.с. 8, том 4).
У відповідь на цей лист, 31.07.2019 року позивач надав на ім`я голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС заяву № 3839/8/14-29-01-03-09, у якій у зв`язку із тим, що лист від 30.07.2019 року № 24564/99-99-00-ДК-17 не містить інформації щодо передумов та встановлених фактів, якими зумовлено відкриття відносно нього дисциплінарного провадження, що унеможливлює надання пояснень відповідно до ч.2 ст. 75 Закону, просив, з метою забезпечення свого права на надання пояснень, надати вичерпну відповідь щодо обставин, які стали причиною відкриття дисциплінарного провадження та норми чинного законодавства, які відповідно до таких обставин було ним порушено (а.с. 9, том 4).
Листом від 05.08.2019 року за №25315/7/99-99-00-ДК-17 позивачу надана відповідь за підписом голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС про те, що в.о. Голови ДФС, з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, було ініційовано дисциплінарне провадження стосовно начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_3 та відповідно Комісією відкрито дисциплінарне провадження. Доручення в.о. Голови ДФС від 12.07.2019 року до доповідної записки Департаменту внутрішнього аудиту від 25.06.2019 № 1098/99-99-06-01-01-20, яким ініційоване дисциплінарне провадження стосовно начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_3 , направлено на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області 15.07.2019 за допомогою АІС «Управління документами».
Також у вказаному листі позивача поінформовано, що з усіма матеріалами дисциплінарної справи він може ознайомитись звернувшись до секретаріату Комісії за адресою: Львівська площа, 8, каб. 1501, м. Київ, а також повторно запропоновано надати особисті пояснення щодо обставин та причин вчинення дисциплінарного проступку, усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі (а.с. 10, том 4).
08.08.2019 року начальник ГУ ДФС у Миколаївській області Копіца В. звернувся до голови Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС з пропозицією надати йому виклик на 12.08.2019 року, як підставу для оформлення відрядження з метою ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи (а.с. 12-13, том 4).
Вказане звернення надійшло до ДФС України за вхід. № 163989/7 від 08.08.2019 року.
09.08.2019 року Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ ДФС листом за № 25980/7/99-99-00-ДК-17 повідомила позивачу, що члени комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах та поінформовано, що з усіма матеріалами дисциплінарної справи він може ознайомитись, звернувшись до секретаріату Комісії за адресою: Львівська площа, 8, каб. 1501, м. Київ (а.с. 18-19, том 4).
Супровідним листом від 13.08.2019 року № 4097/8/14-29-01-03-09 начальником ГУ ДФС у Миколаївській області надіслано на адресу ДФС України та Департаменту внутрішнього аудиту пояснення (а.с. 20-28, том 4).
Вказаний лист надійшов до ДФС України за вхід. № 167514/7 від 14.08.2019 року.
24.09.2019 року за результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи (протокол засідання від 24.09.2019 № 23), Комісією складено Висновок про наявність у діях державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме: встановлено неналежне виконання посадових обов`язків, незадовільний стан організації роботи та відсутність ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних та суттєвих недоліків і порушень у діяльності цих структурних підрозділів (а.с. 29-31, том 4).
26.09.2019 року голова Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС звернулась до в.о. голови ДФС України з Поданням №1668/99-99-00-ДК-18 «Про результати розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_3 », яким рекомендовано застосувати до начальника ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, незадовільний стан організації роботи та відсутність ефективного контролю за діяльністю підпорядкованих підрозділів, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних та суттєвих недоліків і порушень у діяльності цих структурних підрозділів (а.с. 32-34, том 4).
За таких обставин, на підставі акту про результати перевірки від 31.05.2019 № 922/99-99-06-01- 01-20, доповідної записки Департаменту внутрішнього аудиту від 25.06.2019 1098/99-99-06-01-01-20, подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДФС від 26.09.2019 № 1668/99-99-00-ДК-18, пояснень ОСОБА_1 , відповідачем прийнято спірний наказ від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, правомірність якого є предметом спору у цій справі.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулось за відсутності беззаперечного факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, водночас, з порушенням процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме не забезпечено право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на дисциплінарного стягнення, з огляду на що наказ Державної фіскальної служби України від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким позивачу оголошено догану, не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, обґрунтованості, пропорційності та прийняття на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України..
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про державну службу”, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, визначних частиною першою цієї статті.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно з п.п. 3, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України “Про державну службу”, державна служба здійснюється з дотриманням принципів професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження.
У відповідності з п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про державну службу”, державний службовець має право на оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності.
За змістом ч.ч. 7-8 ст. 11 Закону України “Про державну службу”, захист права на державну службу, порушені права державного службовця підлягають безумовному поновленню, а перешкоди в реалізації цих прав - усуненню. Заявник має право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державних органів та їх посадових осіб, що перешкоджають реалізації прав, наданих йому цим Законом, до суду.
Як вбачається з матеріалів справи позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України “Про державну службу”, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначені ст. 65 Закону України “Про державну службу”.
Так, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 Закону).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України “Про державну службу”, дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
З аналізу наведених норм слідує, що дисциплінарна відповідальність державного службовця виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, зокрема у разі невиконання чи неналежного виконання посадових обов`язків.
За результатами дисциплінарного провадження відповідач на підставі результатів позапланової тематичної перевірки стану організації роботи ГУ ДФС у Миколаївській області дійшов висновку, що начальником ГУ ДФС у Миколаївській області ОСОБА_5 , який відповідно до наказів ГУ ДФС у Миколаївській області від 20.03.2018 № 600, від 24.04.2018 № 907 (зі змінами), від 11.09.2018 № 2002, від 16.05.2019 № 1103 «Про розподіл обов`язків між керівництвом Головного управління ДФС у Миколаївській області» спрямовував та координував діяльність, зокрема, управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем, а також юридичного управління, не забезпечено належної організації роботи та ефективного контролю, що призвело до недотримання вимог чинних нормативно-правових актів та наявності численних та суттєвих недоліків і порушень у діяльності структурних підрозділів ГУ ДФС у Миколаївській області.
За змістом пункту 11 Положення про Головне управління ДФС у Миколаївській області, затвердженого наказом ДФС від 01.02.2019 № 80, начальник ГУ ДФС, зокрема, очолює та здійснює керівництво діяльністю ГУ ДФС, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності.
В якості порушень, які становлять склад дисциплінарного проступку у вигляді неналежного виконання посадових обов`язків, в наказі від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено, що позивачем в порушення п. 2 Наказу ДФС від 03.08.2018 року №523 «Про затвердження Порядку взаємодії Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС», яким керівникам головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України під персональну відповідальність наказано забезпечити безумовне виконання вимог Порядку, внаслідок відсутності належної координації та контролю ГУ ДФС у Миколаївській області, не забезпечено достовірності та повноти формування переліку ризикових платників податків.
З приводу наведеного порушення позивач у своїх поясненнях, наданих до Департаменту внутрішнього аудиту супровідним листом від 13.08.2019 року № 4097/8/14-29-01-03-09, пояснив, що відповідно до Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відповідальність за роботу комісії контролюючого органу покладена на Голову комісії, яким за посадою є перший заступник або заступник начальника ГУ ДФС. Таким чином, позивач, як начальник ГУ ДФС у Миколаївській області, не мав повноважень впливати у будь-який спосіб на членів комісії для прийняття ними будь-яких рішень. Відповідно, на позивача чинним законодавством не покладається відповідальність за прийняті комісією, як колегіальним органом, рішення.
Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до вимог п.  п. 8, 11 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, голови комісій регіонального рівня та їх персональний склад затверджуються головними управліннями ДФС в областях, м. Києві та Офісом великих платників податків ДФС. Головою комісії регіонального рівня призначається перший заступник або заступник керівника головного управління ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС. Голова комісії контролюючого органу, зокрема, організовує роботу комісії та координує роботу її членів; відповідає за виконання покладених на комісію завдань та функцій.
На підставі викладеного, відповідальність за роботу комісії контролюючого органу несе голова цієї комісії, яким за посадою може були перший заступник або заступник керівника головного управління ДФС в областях.
Однак, відповідачем не надано оцінку вказаним обставинам, про які позивач зазначав у своїх поясненнях, залучених до матеріалів дисциплінарної справи, та покладено відповідальність за роботу комісії на позивача.
Крім того, в наказі від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено, що позивачем неналежно організовано роботу та контроль, що призвело до незабезпечення оскарження рішень судів, винесених не на користь контролюючого органу у справах із загальною сумою позовних вимог 68 458,45 грн., або ж прийняття рішень про недоцільність такого оскарження.
З приводу наведеного порушення про неналежний стан організації роботи юридичного управління, а саме стосовно забезпечення оскарження рішень судів, винесених не на користь контролюючого органу по судовим справам № 803/1141/16, № 814/3707/13-а, № 814/172/17, № 814/901/17, № 814/839/17, № 814/729/17, № 814/2079/16,№ 814/2239/16, позивач обґрунтовано пояснив, що судові рішення по наведеним судовим справам ухвалені судом до призначення позивача на посаду керівника ГУ ДФС у Миколаївській області (також період коли Позивача було звільнено з займаної посади начальника ГУ ДФС у Миколаївській області - з 11 квітня 2016 року по 12 березня 2018 року включно (відповідно до запису у трудовій книжці).
Також в наказі від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено, що ГУ ДФС у Миколаївській області неодноразово надавалась до ДФС недостовірна інформація щодо наявних справ, вирішених на користь контролюючого органу та рішення у яких набрали законної сили.
З приводу наведеного порушення позивач обґрунтовано пояснив, що рішення по судовим справам, які були не внесені до системи АІС «Суди», - ухвалювались або не на момент перебування позивача на посаді начальника ГУ ДФС в Миколаївській області, або ж строк притягнення до дисциплінарної відповідальності за таке невнесення у контексті ч. 3 ст. 65 Закону України «Про державну службу» вже сплинув.
Згідно приписів статті 75 Закону України «Про державну службу», перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.
Як вбачається з матеріалів дисциплінарної справи, супровідним листом від 13.08.2019 року № 4097/8/14-29-01-03-09 начальником ГУ ДФС у Миколаївській області надіслано на адресу ДФС України та Департаменту внутрішнього аудиту пояснення (а.с. 20-28, том 4).
Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, не усі доводи позивача, у тому числі наведені вище, враховані відповідачем перед накладенням на позивача дисциплінарного стягнення.
Відповідно до статті 76 Закону України «Про державну службу», державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.
За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.
Проте, як вбачається з матеріалів дисциплінарної справи, позивачу не було надано реальної можливості ознайомитись із матеріалами дисциплінарної справи, оскільки на звернення до в.о. голови ДФС України листом від 13 серпня 2019 року з проханням надати дозвіл на виїзд до ДФС (м. Київ) 16 серпня 2019 року з метою ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи, дозвіл на виїзд до ДФС (м. Київ) позивачу надано не було.
При цьому, позивач акцентував увагу на тому, що як державний службовець, він не мав права без дозволу керівника залишити робоче місце в робочий час у власних справах.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України “Про державну службу”, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Згідно з ч. 2 ст. 67 Закону України “Про державну службу”, обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України “Про державну службу”, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
У відповідності з ч. 3 ст. 66 Закону України “Про державну службу”, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулось за відсутності беззаперечного факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, водночас, з порушенням процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме не забезпечено право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на дисциплінарного стягнення, з огляду на що наказ Державної фіскальної служби України від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким позивачу оголошено догану, не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, обґрунтованості, пропорційності та прийняття на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного   суду   від   24 лютого 2020   року – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного   суду   від   24 лютого 2020   року по   справі   за   позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу від 01 жовтня 2019 року №105-дс про притягнення до дисциплінарної відповідальності – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     С.Д. Домусчі

Суддя:                                                                                     О. О. Кравець