УХВАЛА

17 липня 2020 року 
Київ
справа №300/1401/19
адміністративне провадження №К/9901/15795/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДПС) (правонаступника Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області) (далі - ГУ ДФС) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі за адміністративним позовом Державної установи (далі - ДП) "Долинський виправний центр (№18)" до ГУ ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішень про застосування штрафних санкцій,
У С Т А Н О В И В :
24.06.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2020.
Касаційна скарга ГУ ДПС не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.
Відповідно до змісту та прохальної частини касаційної скарги, відповідач оскаржує постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №300/1401/19.
Однак, у Єдиному державному реєстрі судових рішень розміщено постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020 у справі №300/1401/19. 
Оскільки зазначений недолік касаційної скарги викликає об`єктивні сумніви щодо предмету оскарження за поданою скаргою, суд вважає за доцільне запропонувати скаржнику виправити вказаний недолік касаційної скарги шляхом подання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням дати оскаржуваної постанови, яка відповідає фактичним обставинам.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
ГУ ДПС в касаційній скарзі зазначає підставою для касаційного оскарження відсутність правового висновку Верховного Суду щодо врегулювання оподаткування доходів фізичних осіб, які відбувають покарання у вигляді обмеження волі.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України відсутністність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах може бути підставою для касаційного оскарження.
Разом з тим, вимога пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги означає. що в касаційній скарзі повинно бути вказано, які норми матеріального права (та/чи процесуального права) неправильно застосовані (порушені) апеляційним судом, в чому полягає таке порушення і щодо застосування якої норми (норм) відсутній висновок Верховного Суду. 
Доводів такого змісту у касаційній скарзі немає.
За змістом мотивувальної частини постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2020 спір стосується обов`язку позивача сплатити податкове зобов`язання та єдиний соціальний внесок із заробітної плати, яка виплачується особам, засудженим до обмеження волі.
Верховний Суд вже зробив висновок щодо застосування норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зокрема в постановах Верховного Суду від 03.03.2020 (справа №440/1512/19), від 17.03.2020 (справа №809/710/17), від 03.04.2020 (справа №580/908/19), і постанова апеляційного суду у відповідній частині позовних вимог узгоджується з цим висновком.
Враховуючи, що в касаційній скарзі ГУ ДПС не вказало, яка норма (норми) матеріального (та/або процесуального) права неправильно застосовані (порушені) судом апеляційної інстанції, застосування якої норми стосується його довід про відсутність висновку Верховного Суду, касаційна скарга не відповідає пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Скаржник до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додав.
Частиною першою статті 4 Закону України №3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 встановлений у розмірі 1 921,00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України №3674-VI якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
В касаційній скарзі порушується питання про перегляд в касаційному порядку постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020, в частині задоволених позовних вимог. За змістом резолютивної частини постанови позов задоволено в частині скасування рішень про визначення грошових щобов`язань та зобов`язань із сплати єдиного внеску на загальну суму 1 737537,58 грн.
Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій адміністративній справі становить 38 420,00 грн (1 737537,58 грн грн х 1,5%), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 200%).Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з положенням частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на викладене, касаційна скарга ГУ ДПС залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу із зазначенням дати оскаржуваної постанови, заяву, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) та документ про сплату судового збору встановлених Законом України №3674-VI порядку та розмірі.
Керуючись статями 248, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області залишити без руху.
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
М.Б. Гусак,
Судді Верховного Суду