Єдиний унікальний номер 235/3935/18 
Номер провадження 22-ц/804/1321/20        

Головуючий в І інстанції – Величко О.В.                                               Єдиний унікальний номер 235/3935/18
Доповідач – Папоян В.В.                                                                             Номер провадження 22-ц/804/1321/20

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Папоян В.В. 
суддів Мальованого Ю.М., Хейло Я.В., 
за участю секретаря Гладуха О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 січня 2020 року цивільну справу №235/3935/18 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації, ОСОБА_3 , Комунального некомерційного підприємства «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування», треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання протоколу засідання клініко-експертної комісії недійсним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення (головуючий у 1 інстанції суддя Величко О.В.), 

В С Т А Н О В И В :
У липні 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого вказала, що наказом № 01-05/209 від 02.07.2018 року їй, як завідуючій акушерським відділенням Покровської ЦРЛ, було оголошено догану. Наказ про дисциплінарне стягнення було видано на підставі Протоколу засідання клініко-експертної комісії з експертизи та організації медичної допомоги ОСОБА_5 в умовах перинатального центру у складі Покровської ЦРЛ від 18.05.2018 року. Вважає, що протокол клініко-експертної комісії є незаконним, оскільки засідання комісії проведено з численними порушеннями Положення про клініко-експертну комісію, яке затверджено Наказом МОЗ України №69 від 05.02.2016 року, а викладені у протоколі висновки щодо неналежного надання медичної допомоги породіллі ОСОБА_5 , порушення вимог гігієни рук лікаря-акушера, неправильного оформлення та не заповнення медичної документації не відповідають дійсності. 
У зв`язку з чим просила визнати протокол засідання клініко-експертної експертизи якості та організації медичної допомоги ОСОБА_4 в умовах перинатального центру у складі Покровської ЦРЛ від 18.05.2018 року недійсним; визнати незаконним та скасувати наказ в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ про накладення дисциплінарного стягнення на завідуючу акушерським відділенням Паніотову Г.Г. Стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати, а саме: 1337,60 грн. судового збору, 5000 грн. витрати на правову допомогу. 
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 січня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ № 01-05/209 від 02.07.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення на завідуючу акушерським відділенням Паніотову Г.Г. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Частково не погодившись з зазначеним рішенням суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. У якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування доводів зазначає, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок щодо порушення відповідачем встановленого законом строку притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Наказ про догану був виданий в межах передбачених законодавством строків після проведення службового розслідування клініко-експертною комісією Департаменту охорони здоров`я Донецької ОДА, яка є єдиним державним органом до повноважень якого віднесено проведення перевірки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування. Та саме на підставі  висновків викладених у протоколі засідання клініко-експертною комісією Департаменту охорони здоров`я Донецької ОДА від 03.05.2018 року, якій надійшов до лікарні 16.06.2018 року, у передбачений законом строк 02.07.2018 року на позивача було накладено дисциплінарне стягнення. Суд помилково вважав, що проступок було встановлено саме під час службового розслідування проведеного комісією Покровської ЦРЛ 23.04.2018 року, оскільки повноваження цієї комісії не визначені жодним нормативним актом, а її висновки носять лише рекомендаційний характер. Так як адміністрація лікарні за своїм фахом не обізнана в більшості питань, що висвітлені у скарзі ОСОБА_5 , то питання щодо наявності порушень та притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності вирішувалось лише після надання висновків службового розслідування клініко-експертною комісією.
Позивач надала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Зазначає, що накладення дисциплінарного стягнення відбулося після спливу місячного строку з дня його встановлення. У протоколі засідання комісії Покровської ЦРЛ від 23.04.2018 року, головою якого була саме ОСОБА_1 чітко визначено усі обставини, які адміністрація лікарні вважала порушеннями з боку позивача, встановлено провину та визначено дату виявлення цих порушень. Крім того, посилається на відмінність у підписах ОСОБА_1 у апеляційній скарзі та інших документах у матеріалах справи, що на її думку є підставою для закриття  провадження та посилається на ст.162 ЦПК України.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 19 травня 2020 року було залучено до участі у справі правонаступника Покровської центральної районної лікарні - Комунальне некомерційне підприємство «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування».
В судовому засіданні апеляційного суду позивач проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду залишити без змін.
Інші особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Апеляційний суд про причини неявки у судове засідання 21 липня 2020 року останні не повідомили і відповідно до частини 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що вони не з`явилися у судове засідання без поважних причин.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів та третіх осіб, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України та п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення лише в оскаржуваній частині і відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо неоскарженої частини. Третьою особою подано апеляційну скаргу лише в частині задоволених позовних вимог. В іншій частині судове рішення, у тому числі щодо мотивів його ухвалення, сторонами та іншими, особами які приймають участь у справі не оскаржується. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. 
Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 у період з 26.01.2004 року по 13.07.2018 року працювала в Покровській ЦРЛ на посаді завідуючої акушерським відділенням перинатального центру ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ, та з 13.07.2018 року за її заявою наказом № 245-к переведена на посаду лікаря акушер-гінеколога з екстреної допомоги відділення сумісного перебування матері та дитини перинатального центру ІІ рівня у складі Покровської ЦРЛ.
02.04.2018 року на адресу Покровської ЦРЛ надійшла скарга ОСОБА_4 щодо неналежного надання їй медичної допомоги з боку лікарів, у тому числі ОСОБА_2 під час її перебування у перинатальному центрі Покровської ЦРЛ у період з 21.03.2018 року по 29.03.2018 року.
Наказом в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ від 12.04.2018 року № 01/05/145 створено комісію та призначено проведення службового розслідування за скаргою ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу засідання комісії по проведенню службового розслідування Покровської ЦРЛ від 23.04.2018 року, комісія прийшла до таких висновків: завідуючім відділенням ОСОБА_2 не виконуються Правила профілактики внутрішньолікарняної інфекції в хірургічних стаціонарах Покровської ЦРЛ, затверджених 30.06.2017 року головним лікарем Покровської ЦРЛ; наказ МОЗ № 798 від 21.09.2010 року «Про затвердження методичних рекомендацій «Хірургічна та гігієнічна обробка рук медичного персоналу»; контроль за діями співробітників відділення, за якістю ведення медичної документації та надання медичної допомоги ними з боку ОСОБА_2 , як завідуючої відділенням, критично знижений та не відповідає вимогам посадової інструкції відповідно до посади, яку вона займає. Запропоновано в. о. головного лікаря Покровської ЦРЛ прийняти відповідні заходи, в межах своїх повноважень та рамках діючого законодавства, у вигляді дисциплінарного стягнення по відношенню до завідуючої акушерським відділенням Перинатального центру Паніотовій Г.Г. з причини підтвердження фактів, зазначених в скарзі ОСОБА_4 . 
Окремо 03.05.2018 року ОСОБА_4 звернулась з відповідною скаргою до департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації
Наказом департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації №392 від 10.05.2018 року «Про проведення комісійного розгляду якості надання медичної допомоги в умовах перинатального центру у складі Покровської центральної районної лікарні» у зв`язку з надходження до департаменту охорони здоров`я звернення ОСОБА_4 щодо неналежного надання їй медичної допомоги при пологах та у післяпологовий період наказано клініко-експертній комісії департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації з питань надання медичної допомоги дітям та жінкам провести оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_4 . Залучити до роботи у складі комісії в якості експерта ОСОБА_3 – головного позаштатного спеціаліста з акушерства і гінекології департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, к.мед.н асистента кафедри акушерства та гінекології Донецького національного медичного університету. 
На виконання наказу департаменту охорони здоров`я від 30.03.2016 року №171 «Про впровадження наказу Міністерства охорони здоров`я України №69 від 05.02.2016 року» та наказу департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації від 10.05.2018 року  №392 «Про проведення комісійного розгляду якості надання медичної допомоги в умовах перинатального центру у складі Покровської центральної районної лікарні» клініко-експертною комісією проведено розслідування з питань організації та якості медичної допомоги яка надавалась ОСОБА_5 в умовах перинатального центру.
Комісією встановлено, що відповідно до історії вагітності та пологів №314 ОСОБА_4 з 21.03.2018 по 29.03.2018 перебувала в акушерському відділенні Перинатального центру та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила живу доношену дитину чоловічої статі. Була виписана під нагляд  жіночої консультації з рекомендацією гігієна, контрацепція, прийом вітамінів, дотримання дієти.
Відповідно медичної картки стаціонарного хворого №227222 30.03.2018 року ОСОБА_6 була госпіталізована до гінекологічного відділення з діагнозом пізня післяпологова крововтрата. Встановлений діагноз на підставі паталогістологічного висновку: пізня післяпологова крововтрата, гострий неспецифічний ендометрит з затримкою плацентарної тканини, сукупний діагноз розходження швів промежини. 
Відповідно до експертного висновку головного позаштатного спеціаліста з акушерства і гінекології департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації від 18.05.2018 року медична документація велась з порушенням вимог наказів МОЗ України від 14.02.2012 №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» та від 21.01.2016 року № 29 «Про внесення змін до первинних облікових форм та інструкцій щодо їх заповнення». Встановлення чи спростування факту застосування методу ОСОБА_7 під час пологів у ОСОБА_4 не уявляється можливим. Під час надання медичної допомоги ОСОБА_5 в акушерському відділенні Перинатального центру (з 21.03.2018 по 29.03.2018 року) мало місце неякісне спостереження за станом породілля та, як наслідок, недооцінка стану пацієнтки, що призвело до несвоєчасної діагностики ускладнень та призначення відповідного лікування. 
Відповідно до аналізу зареєстрованого випадку внутрішньолікарніної інфекції (післяпологова кровотеча, ендометрит) у ОСОБА_4 згідно із наказом МОЗ України від 10.05.2007 року №234 даний випадок необхідно вважати внутрішньолікарняною інфекцією.
Відповідно до протоколу засідання клініко-експертної комісії з експертизи якості та організації медичної допомоги ОСОБА_5 в умовах перинатального центру у складі Покровської ЦРЛ від 18.05.2018 року комісія дійшла до висновку: 
в акушерському відділенні Покровської ЦРЛ порушуються правила профілактики внутрішньолікаряної інфекції в хірургічних стаціонарах Покровської ЦРЛ; 
медична документація велась з порушенням вимог наказів МОЗ України від 14.02.2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» та від 21.01.2016 року № 29 «Про внесення змін до первинних облікових форм та інструкцій щодо їх заповнення»; 
завідуюча акушерським відділенням ОСОБА_2 не виконує вимоги наказу МОЗ України від 21.09.2010 року № 798 «Про затвердження методичних рекомендацій «Хірургічна та гігієнічна обробка рук медичного персоналу»; 
методами, доступними комісії, встановити чи спростувати факт використання методу ОСОБА_7 , під час пологів у ОСОБА_5 неможливо.
Під час надання медичної допомоги ОСОБА_5 в акушерському відділенні Перинатального центру з 21.03.2018 року по 29.03.2018 року мало місце неякісне спостереження за станом породіллі та, як наслідок, недооцінка стану пацієнтки, що призвело до несвоєчасної діагностики ускладнень, які могли призвести до акушерського сепсису та материнської смертності. 
Комісією було запропоновано вирішити питання відповідності займаній посаді завідуючої акушерським відділенням Паніотової Г.Г.
Крім того відповідно до супроводжувального листа на адресу головного лікаря Покровської ЦРЛ департаментом охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації направлено копію протоколу засідання клініко-експертної комісії з експертизи якості та організації медичної допомоги ОСОБА_5 в умовах перинатального центру у складі Покровської ЦРЛ від 18.05.2018 року. Запропоновано повідомити департамент охорони здоров`я про прийняття відповідних рішень до 25.06.2018 року.
Наказом в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ № 01-05/209 від  02.07.2018 року на завідуючу акушерським відділенням ОСОБА_2 за невиконання: 
наказу МОЗ України від 21.09.2010 року № 798 «Про затвердження методичних рекомендацій «Хірургічна та гігієнічна обробка рук медичного персоналу», а саме п. 2.1-персонал закладу охорони здоров`я слідкує за чистотою своїх рук - нігті коротко підстрижені у рівень з кінчиками пальців без покриття лаком та тріщин на поверхні нігтів, без накладних нігтів; 
вимог Правил профілактики внутрішньо лікарняної інфекції в хірургічних стаціонарах Покровської ЦРЛ, затверджених 30.06.2017 року, з якими ознайомлена на щоденній оперативній нараді керівника-завідувача ПЦ 22.08.2017 року під підпис, а саме: п. 1 б) 1- нігті мають бути короткими і не бути штучними; 
вимог наказу МОЗ № 181 від 04.04.2008 року «Про затвердження методичних рекомендацій «Епідеміологічний нагляд за інфекціями області хірургічного втручання та їх профілактика» п. 6.1.1 п/п б1.1- нігті мають бути короткими і не бути штучними; 
вимог посадової інструкції завідуючої акушерським відділенням, а саме: п. 2 Завдання та обов`язки ( п. п. 2.1,2.2,2.8,2.15) - зниження контролю за діями співробітників відділення за якістю ведення медичної документації, надання медичної допомоги ними з боку ОСОБА_2 , яка є завідуючою акушерським відділенням, п. 4.1- якість надання медичної допомоги хворим (вагітним), п.4.4- забезпечення належного санітарно-гігієнічного та протиепідемічного режиму відділення.
На підставі протоколу засідання клініко-експертної комісії з експертизи та організації медичної допомоги ОСОБА_5 в умовах перинатального центру у складі Покровської ЦРЛ від 18.05.2018 року оголошено завідуючої акушерським відділенням ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення - догану. 
Підставою для застосування дисциплінарного стягнення, як зазначено в наказі, є протокол засідання клініко-експертної комісії з експертизи та організації медичної допомоги ОСОБА_5 в умовах перинатального центру у складі Покровської ЦРЛ від 18.05.2018 року. 
За таких обставин, задовольняючі позовні вимоги в частині щодо скасування наказу про дисциплінарне стягнення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з боку позивача мало місце неналежне виконання останньою своїх службових обов`язків під час перебування ОСОБА_4 в акушерському відділенні, зокрема обов`язків щодо здійснення контролю за веденням медичної документації; невиконання вимог Посадової інструкції (п.п. 2.1, 2.2, 2.8, 2.15, 4.1, 4.4); невиконання вимог наказів МОЗ України №798 від 21.09.2010 року та наказу МОЗ України № 181 від 04.04.2008 року в частині виконання рекомендацій щодо хірургічної та гігієнічної обробки рук, тому у відповідача Покровської ЦРЛ були всі підстави для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Проте наказ про застосування дисциплінарного стягнення було прийнято з порушенням встановленого законом місячного строку з дня виявлення самого проступку, що є самостійною підставою для його скасування.
Відповідно до ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Таким чином, апеляційна скарга може бути подана й тоді, коли особа згідна із рішенням суду, але не згідна із мотивувальною частиною рішення, наприклад, з висновками суду щодо встановлення певних фактів. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 січня 2020 року, зокрема в частині мотивів ухвалення судового рішення, позивачем не оскаржено.
Апеляційний суд не приймає доводи викладені в апеляційній скарзі та погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.
Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.
Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992  № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. 147 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника тощо.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуя часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.
Частиною другою статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Зі змісту наведених норм убачається, що обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення повинно здійснюватися з дня виявлення саме проступку як такого. Тобто під виявленням проступку розуміється не лише виявлення факту (певного діяння), а й встановлення працівника, який учинив ці діяння, протиправність цих діянь, вину працівника, наявність шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками
Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 жовтня 2019 року у справі № 718/801/17-ц. 
З матеріалів справи убачається, що 23 квітня 2018 року було складено протокол засідання комісії по проведенню службового розслідування Покровської ЦРЛ щодо порушень допущених з боку позивача за скаргою ОСОБА_4 , та 18 травня 2018 року було складено протокол засідання клініко-експертної комісії з експертизи та організації медичної допомоги ОСОБА_5 в умовах перинатального центру у складі Покровської ЦРЛ департаменту охорони здоров`я Донецької ОДА. Обидва протоколи за змістом є тотожними та фіксують низку порушень, які були допущені завідуючої акушерським відділенням Паніотовою Г.Г. під час надання медичної допомоги ОСОБА_5 в акушерському відділенні перинатального центру у складі Покровської ЦРЛ у період з 21.03.2018 по 29.03.2018 року.
Наказ № 01-05/209, яким до завідуючої акушерським відділенням Паніотової Г.Г. за допущені порушення було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани видано 02 липня 2018 року, тобто з пропуском місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення, якій передбачено частиною першої ст.. 148 КЗпП України.
Доводи апеляційної скарги щодо можливого притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності у шестимісячний термін суперечать положенням статті 148 КЗпП України, яким визначено кінцевий термін притягнення до дисциплінарної відповідальності у строк не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, а не з дня його виявлення. 
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи викладені в апеляційній скарзі, що наказ про догану був виданий в межах передбачених законодавством строків після проведення службового розслідування клініко-експертною комісією Департаменту охорони здоров`я Донецької ОДА, яка є єдиним державним органом до повноважень якого віднесено проведення перевірки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування, оскільки з матеріалів справи убачається, що протокол клініко-експертної комісії за результатами розслідування, яким встановлено порушення з боку позивача було складено 18 травня 2018 року, тоді як наказ про дисциплінарне стягнення головним лікарем Покровської ЦРЛ видано лише 02 липня 2018 року, тобто за спливом місячного строку.
Крім того, відповідно до Положення про клініко-експертну комісію департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, яке затверджено Наказом департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації від 30.03.2016 року № 171 визначено, що клініко-експертна комісія департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації (далі КЕК) є консультативно-дорадчим органом, діючим на постійній (без виїзду на місце конкретного випадку) або тимчасовій основі (у разі виїзду на місце конкретного випадку), що утворюється для колегіального розгляду звернень фізичних та юридичних осіб, правоохоронних органів щодо клініко-експертних питань профілактики діагностики медичного лікування реабілітації оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за конкретними випадками у закладах охорони здоров`я  незалежно від форм власності та підпорядкування та фізичних осіб-підприємців що проводять господарську діяльність у сфері охорони здоров`я у Донецькій області. (п.1)
Та відповідно до Порядку розслідування та ліквідації спалаху внутрішньо лікарняних інфекцій серед роділь, породіль та новонароджених в акушерських стаціонарах, затвердженого наказом МОЗ України №234 від 10.05.2007 року, спеціальній порядок розслідування передбачений лише для встановлення факту внутрішньолікарняної інфекції.  
Тоді як зі змісту наказу про накладення дисциплінарного стягнення убачається, що догану позивачу оголошено за невиконання вимог наказів МОЗ України №798 від 21.09.2010 року, № 181 від 04.04.2008 року та Правил профілактики внутрішньо лікарняної інфекції в хірургічних стаціонарах Покровської ЦРЛ, затверджених 30.06.2017 року в частині виконання рекомендацій щодо хірургічної та гігієнічної обробки рук; невиконання вимог Посадової інструкції (п.п. 2.1, 2.2, 2.8, 2.15, 4.1, 4.4) щодо здійснення контролю за веденням медичної документації, якістю надання медичної допомоги хворим (вагітним), забезпечення належного санітарно-гігієнічного та протиепідемічного режиму відділення. Тобто визначені в наказі порушення не є такими, встановлення яких віднесено законодавством виключно до компетенції відповідного органу, та були встановлені адміністрацією лікарні самостійно.
Твердження апелянта про те, що вона за фахом не є лікарем-гінекологом та не могла надати оцінку скарзі ОСОБА_5 , не мають правового значення, оскільки у даному випадку ОСОБА_1 виступала як керівник медичної установи на якого законодавством покладено обов`язок вирішення питання щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності за результатами комісійного розслідування.
Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний правовий висновок щодо пропуску строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, та у зв`язку з цим – визнав незаконним та скасував наказ в.о. головного лікаря Покровської ЦРЛ  Переяслової В.В. №01-05/209 від 02.07.2018 року про накладення дисциплінарного стягнення на завідуючу акушерським відділенням Паніотову Г.Г.
Решта доводів апеляційної скарги за своєю суттю є ідентичними тому що було викладено у запереченні на позовну заяву, були предметом розгляду у суді першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування. 
Керуючись ст..ст. 367, 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:                                                                                                    В.В. Папоян

                                                                                                           Ю.М. Мальований 

                                                                                                           Я.В. Хейло 

Повний текст постанови складений 22 липня 2020 року

Суддя-доповідач                                         В.В. Папоян