ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/860/20  Номер провадження 22-ц/814/1810/20	Головуючий у 1-й інстанції Гальонкіна Ю. С.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого – судді: Триголова В.М.,
суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,
секретар: Ачкасова О.Н.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 01 червня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про зміну способу та розміру стягнення аліментів,-
                                        В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. 
Позов обгрунтовано тим, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.05.2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини – доньки, в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час він не може платити визначений рішенням суду розмір аліментів. Так, до квітня 2019 року він здійснював підприємницьку діяльність, але оскільки з ним було розірвано договір оренди він працевлаштувався у ТОВ «МЕДІО», де на даний час працює на посаді інженера-водія , має захворювання, та отримує заробітну плату у розмірі 4173 грн., що значно менша ніж та, що була раніше.
У позові ОСОБА_1 просив: зменшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.05.2019 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 02.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про зміну способу та розміру стягнення аліментів – відмовлено.
Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
У апеляційній скарзі позивач наводить доводи, викладені у позовній заяві, також наголошує на тому, що судом не надано оцінку доказам, що ним надавались в ході розгляду справи. Відмовляючи у позові, суд не врахував дохід позивача, який після відрахуванняподатків фактично дорівнює розміру аліментів, тобто не залишається коштів на проживання, утримання сім`ї, допомогу батькам.
Окрім того, позивач зазначає про помилковість висновків суду щодо мінливості його доходу від здійснення підприємницької діяльності, оскільки доказів отримання ним такого доходу у справі немає і не надано відповідачем.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.05.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти за минулий період , а саме з 01.07.2017 року по 30 вересня 2018 року у загальній сумі 6807 грн.
Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 02.10.2019 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 21.05.2019 року в частині стягнення аліментів за минулий період скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий період відмовлено, а в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. на утримання дитини залишено без змін.
При подачі позову позивач посилався на ті обставини, що на даний час змінився його фінансовий стан, зокрема, з квітня 2019 року він припинив здійснювати підприємницьку діяльність, оскільки з ним було розірвано договір оренди приміщень, у зв`язку з чим позивач працевлаштувався в ТОВ «Медіо» на посаду інженер-водій з окладом 4173 грн. Крім того, позивач зазначає про необхідність оплачувати комунальні послуги, допомогати батькам та на виникнення заборгованості по сплаті аліментів.
Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Вивчивши подані докази ОСОБА_1 , установивши його теперішнє матеріальне становище, яке згідно наданих ним доказів не змінилося з часу постановлення рішення суду про стягнення аліментів у 2019 році, пояснення позивача щодо отримануваного доходу, вісутність у нього інших аліментних зобов`язань, та врахувавши матеріальні потреби на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2009 року народження, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 і зменшення розміру аліментів з 3000 грн. до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.
Доводи апеляційної скарги про погіршення матеріального становища ОСОБА_1 на увагу не заслуговують. 
Відповідно до ч.1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про   наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.
Статтею  192 СК  України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, ынтелектуального. Морального, культурного. Духовного ы соцыального розвитку.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. Необхідних для розвитку дитини.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до вимог ст.181 СК України.
Згідно зі статтею 182 СК України при визнеченні розміру аліментів суд враховує:
Стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та метеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацезжатних чоловіка. Дружини. Батьків, дочки, сина,; інші обставини, що мають істотне значення.
У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застовування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вірішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, маиеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів не може бути меншим. Ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.
Відповідно до ч.2 ст. 182 СК україни розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану.
Посилання скаржника на те, що він не отримує ніяких доходів, тому що він розірвав договор оренди нежитлового приміщення не заслуговують на увагу, так як із відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій вбачається, що ФОП ОСОБА_1 не перебуває у стані припинення. Сам по собі факт розірвання ОСОБА_1 договору оренди нежитлових приміщень та факт того, що ОСОБА_1 не співпрацює з ТОВ «Фірма «Сервістранзит», про що позивачем надано відповідну довідку, не підтверджують відсутність можливості відновити свою підприємницьку діяльність з іншими суб`єктами господарювання з використанням інших приміщень та здійснювати підприємницьку діяльність. 
Переконливих доказів того, що позивач не має на даний час можливості утримувати дитину через втрату роботи (доходу) надано не було, також не надано доказів звернення позивача до роботодавців або державних органів зайнятості населення з метою працевлаштування, по причині недостатності отримуваного ним доходу, в тому числі і за теперешнім місцем роботи.
Крім того, факт нездійснення підприємницької діяльності на час розгляду даної справи, та тимчасова відсутність доходу за місцем роботи позивача не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, враховуючи, що позивачем не надано доказів своєї повної непрацездатності.
Надані ОСОБА_1 направлення на МСЕК у лютому 2020 року не свідчать про суттєві погіршення стану здоров`я заявника, відомостей про встановлення йому інвалідності, що позбавляє його повної працездатності та унеможливлює виконання ним трудових обов`язків відповідно до свого стану здоров`я, у справі відсутні. Не надано також і доказів у направленні та проходженні комплексного лікування та понесення ним витрат на таке лікування.
Також неспроможними є доводи щодо надання допомоги батькам, оскільки в обгрунтування даного доводу позивачем надано лише довідку про отримання його матір`ю пенсійних виплат, що не є доказом того, що батьки позивача перебувають на його утриманні і не може слугувати достатньою підставою для зменшення розміру сплачуваних аліментів.
Інші доводи ОСОБА_1 щодо сплати ним комунальних платежів, витрату коштів для особистих потреб та наявність у нього непогашеної заборгованості по аліментам, до уваги колегія суддів не бере, оскільки перелічені обставини не можуть бути підставою для зміни розміру стягнутих за рішенням суду аліментів.
Таким чином,  ОСОБА_1  не навів переконливих аргументів на спростування висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зменшення розміру аліментів на дитину, а тому рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 01 червня 2020 року підлягає залишенню без змін, як таке, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів -,
                                       П О С Т А Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 01 червня 2020 року– залишити без змін.        
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

   Головуючий:                                                                 В.М. Триголов

Судді:                                                                        А.І. Дорош

                                                                               О.А. Лобов