УХВАЛА

06 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/15076/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б., 

розглянувши матеріали касаційної скарги   Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця», скаржник)
на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 та 
постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 
у справі № 910/15076/19
за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (далі - ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»)
до Акціонерного товариства «Українська залізниця»
про стягнення 184 087, 73 грн.,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Укрзалізниця» 04.05.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою та заявою на усунення недоліків (якою долучає до матеріалів скарги докази надіслання копії касаційної скарги учасникам справи), де просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 у справі № 910/15076/19, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 у справі № 910/15076/19, а також вирішити питання про зупинення виконання рішення суду до закінчення його касаційного перегляду.

Ухвалою Верховного Суду від 09.06.2020 касаційну скаргу АТ «Укрзалізниця» у справі №910/15076/19 залишено без руху у зв`язку з неподанням належних доказів сплати судового збору у визначеному Законом порядку та розмірі; надано скаржнику строк на усунення зазначених недоліків.

Вищевказана ухвала Верховного Суду направлена скаржнику 09.06.2020 та отримана ним 15.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та наявною інформацією про відстеження вказаного листа на сайті http://ukrposhta.ua (лист з трек-номером 0101615232280).

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09.06.2020 у справі №910/15076/19 скаржник 18.06.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) направив до Касаційного господарського суду заяву на усунення недоліків касаційної скарги та долучив до неї доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №910/15076/19, зокрема - платіжне доручення від 16.06.2020 № 881.

За таких обставин скаржник подав заяву на усунення недоліків касаційної скарги у межах строку, наданого Судом ухвалою від 09.06.2020 у справі № 910/15076/19.

Касаційний господарський суд дійшов висновку, що скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09.06.2020 у справі № 910/15076/19 усунуто недолік касаційної скарги.  

Згідно з частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Так, АТ «Укрзалізниця» у поданій касаційній скарзі із посиланням на підпункти а), б) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України вказує, що касаційна скарга стосується питання права (статей 129, 129-1 Конституції України, частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», статті 314 Господарського кодексу України, статей 113, 114, 115 Статуту залізниць, пункту 27 Правил видачі вантажів), яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та скаржник буде позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

На думку скаржника, оскаржувані судові рішення ухвалені з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права (зокрема, приписів статті 74 ГПК України); висновки, які викладені в оскаржуваних рішеннях не відповідають обставинам справи, а обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, є недоведеними. Крім того, скаржник посилається на те, що в порушення норм процесуального права судами не було розглянуто належним чином подане відповідачем разом з відзивом на позовну заяву клопотання про витребування доказів.

Також скаржник наголошує, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував судову практику Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладену у постановах від 21.06.2018 у справі №910/435/17, від 26.06.2018 у справі №910/5497/17, від 05.07.2018 у справі №910/23348/16, від 24.07.2018 у справі №910/22325/16, від 07.05.2019 у справі №910/23346/16, від 10.08.2018 у справі №910/22324/16, від 16.10.2019 у справі №910/16904/18 та від 05.02.2020 у справі №910/3868/19. А саме щодо застосування частини другої статті 114 Статуту залізниць, пункту 27  Правил видачі вантажу, що передбачають застосування норми природних втрат у розмірі 2% від маси вантажу, зазначеної в перевізних документах, при розрахунку збитків.

Також АТ «Укрзалізниця» вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені без урахування правової позиції Верховного Суду, викладеної у справах №910/5280/19, №910/10620/19, щодо доказів, якими мають підтверджуватися розмір збитків. А тому, на думку скаржника, з метою приведення судової практики у відповідності до вищевказаних висновків Верховного Суду, є і необхідність у відступленні від висновків Суду, викладених у справах №№910/3686/19, 910/13229/19.

Разом з тим, така різна судова практика позбавляє можливості скаржника спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді інших справ, таких як №910/118/20, 910/129/20, 910/1458/20.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 у справі № 910/15076/19, слід відзначити таке.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) розділ X «Прикінцеві положення» ГПК України доповнено пунктом 4 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги  без руху,  повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (із подальшими змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Верховним Судом встановлено, що постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/15076/19 ухвалена 08.04.2020, дата складання повного тексту постанови 09.04.2020, а тому останнім днем оскарження постанови, є 29.04.2020 (припадає на час дії карантину).

За таких обставин надіслана 04.05.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційна скарга у справі №910/15076/19 подана в межах строку передбаченого статтею 288 ГПК України з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020), у зв`язку з чим клопотання АТ «Укрзалізниця» про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 у справі №910/15076/19 залишається без розгляду.

На стадії відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно не прийнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі підпунктів а), б) пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Зважаючи на зміст частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України, перегляд оскаржених рішень має здійснюватися без повідомлення/виклику учасників справи у порядку письмового провадження.

Крім того, скаржник просить вирішити питання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/15076/18 до закінчення його касаційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З аналізу абзацу другого частини четвертої статті 294 та статті 332 ГПК України вбачається, що заява про зупинення виконання судового рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення.

А саме клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії, має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (№ 60750/00, §  43, ЄСПЛ, 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. 

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (CASE OF HORNSBY v. GREECE № 18357/91 § 40, ЄСПЛ, від  19 березня 1997 року).

Оскільки клопотання АТ «Укрзалізниця» про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/15076/18 не містить належного обґрунтування та відсутні докази на підтвердження факту необхідності зупинення дії рішення суду, суд касаційної інстанції вирішив відмовити у задоволенні зазначеного клопотання.

Керуючись статтями 8, 234, 235, 294, 300, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/15076/19 за касаційною скаргою Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 у справі № 910/15076/19 у порядку письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.

2. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 24 липня 2020 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

3. Відмовити Регіональній філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі №910/15076/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Т. Малашенкова 

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                    І. Колос