ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6121/20 Справа № 216/203/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/203/19
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Зубакової В.П., 
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачка - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року, яке ухвалене суддею Бутенко М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 14 квітня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Позов мотивовано тим, що позивач перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 08.11.1997 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року з позивача стягнуті аліменти на період навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, починаючи з 22.05.2018 року, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року на користь ОСОБА_2 .
У зв`язку із тим, що позивач припинив підприємницьку діяльність, має двох дітей від другого шлюбу, з 26.12.2014 року по теперішній час здійснює догляд за престарілою особою та отримує соціальну допомогу у розмірі 30 гривень 57 коп., він завжди вчасно та в повному розмірі сплачував аліменти і не відмовляється надалі їх платити, просить врахувати викладені обставини та змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму, акцентуючи увагу, що він не має регулярного доходу.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року та додатковим рішення від 25 травня 2020 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року у справі № 216/2540/18, стягнутих з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1200, 00 грн., щомісячно, з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_1 , до закінчення ним навчання в Державному вищому навчальному закладі « Криворізький національний університет» (до 30.06.2021 року), але не довше ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили.
Виданий раніше по справі № 216/2540/18 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на період навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів позивача, на користь ОСОБА_2 - повернуто до справи без виконання. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. 
Стягнуто з відповідачки ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 768,40  грн. 
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що позивачем не доведено зміни у бік суттєвого погіршення його матеріального стану з часу присудження аліментів і що такі зміни є підставою для застосування ст. 192 СК України.
Вказує, що вона офіційно не працевлаштована, знаходиться у пошуку роботи, син навчається на денному відділенні, стипендії не отримує, в зв`язку з чим не працевлаштований та потребує матеріальної допомоги від батька. 
Зазначає, що суд зобов`язаний був з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог. 
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав 
За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.
Суд першої інстанції ухвалюючи рішення названих вимог закону не дотримався.
Судом встановлено, що рішенням Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на період навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з 22.05.2018 року, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 30.07.2014 року припинив підприємницьку діяльність (а.с.6).
Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 06.12.2018 року та довідкою про отримання допомоги із Управління праці від 06.12.2018 року та довідкою про отримання допомоги із Управління праці та соціального захисту населення від 05.12.2018 року ОСОБА_1 з 26.12.2014 року по теперішній час веде догляд за престарілою особою та отримує соціальну допомогу у розмірі 30,57 грн. щомісячно. (а.с.7,8).
Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 записаний їх батьком. (а.с.9,10).
Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Відповідно до ст.199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Забезпечення ж її утримання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків - батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 (ст. 180 СК України).
Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 
Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року.
Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи позов про зміну способу стягнення аліментів подав до суду ОСОБА_1 , який є платником аліментів.
Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства можна дійти висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.
До аналогічного висновку дійшов й Верховний суд України у постанові від 05 лютого 2014 року по цивільній справі № 6-143цс13, зазначивши, що зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
В зв`язку з наведеним, позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з частку заробітку (доходу) позивача на тверду грошову суму, підлягає залишенню без задоволення.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню на підставі п.п.1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки, в силу п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідачка звільнена від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, колегія суддів присуджує стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у загальному розмірі 1921,00 грн. (768,40 грн. - за подачу позову та 1152,60 грн. за подачу відповідачкою апеляційної скарги).
Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. 374, п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 - задовольнити.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020  року - скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - залишити без задоволення.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок. 
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір за подачу відповідачкою апеляційної скарги в дохід держави у розмірі 1152,60 (одна тисяча сто п`ятдесят два) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 05 серпня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: