Справа № 442/3437/17                        Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С. 
Провадження № 22-ц/811/2875/19                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                16 вересня 2020 року                                  м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Жукровської Х.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2019 року у справі за заявою виконуючого обов`язки начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. про роз`яснення рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування шкоди,

                                       в с т а н о в и л а:
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні належним ОСОБА_2 нежитловим приміщенням загальною площею 167,6 кв.м., які на даний час позначені в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5г” під літ. 1, площею 167,2 кв.м. і в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5д” під літ. 1, площею 4 кв.м., приміщенням спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м., що знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 .
Виселено ОСОБА_1 з нежитлового приміщення загальною площею 167,6 кв.м., які на даний час позначені в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5г” під літ. 1, площею 167,2 кв.м. і в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5д” під літ. 1, площею 4 кв.м., приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м., що знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_1 привести нежитлове приміщення, яке знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 і позначене в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5г” під літ. 1, площею 167,2 кв.м. до попереднього стану /згідно з технічним паспортом на нежитлове приміщення від 20.05.2008/, який існував на час проведення 04.08.2014 року електронних торгів, що визнані недійсними рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 42300 матеріальної шкоди, 2624 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 352 грн. 40 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Повернуто зі спеціального фонду Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 20 коп. надмірно сплаченого судового збору.
Постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2019 року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 42300 матеріальної шкоди скасовано та в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінено.
У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 42300 матеріальної шкоди відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1984 грн. витрат по сплаті судового збору.
В решті рішення залишено без змін.
26.07.2019 року виконувач обов`язків начальника Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. звернувся до суду із заявою про роз`яснення резолютивної частини рішення суду в частині виконання боржником дій зобов`язального характеру, оскільки існують розбіжності між виконавчим документом та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо площі приміщення та його власника.
В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (параметри запиту: ПІБ: ОСОБА_3 ) державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_3 належить нежитлове приміщення загальною площею 167,6 кв.м., яке знаходиться у АДРЕСА_1 . (нежитлове приміщення „5д” під літ. 1, площею 4 кв.м. за вищезгаданою адресою згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 не належить), згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (параметри запиту: адреса/місцезнаходження – АДРЕСА_2 ) державним виконавцем встановлено, що приміщення позначені літерами „5г” та „5д”, загальною площею 169,9 кв.м. та 4 кв.м., які знаходяться у АДРЕСА_1 , належать приватному підприємстві „Три дивани”, ЄДРПОУ: 42905699. 
Крім того, просив зупинити вчинення виконавчих дій до прийняття судового рішення по даній заяві. 
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2019 року заяву задоволено частково. 
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року щодо виконання боржником зобов`язань роз`яснено, що:
1) зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні належним ОСОБА_2 нежитловим приміщенням загальною площею 167,6 кв.м., які на даний час позначені в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5г” під літ. 1, площею 167,2 кв.м. і в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5д” під літ. 1, площею 4 кв.м., приміщенням спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м., що знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 ;
2) виселено ОСОБА_1 з нежитлового приміщення загальною площею 167,6 кв.м., які на даний час позначені в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5г” під літ. 1, площею 167,2 кв.м. і в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5д” під літ. 1, площею 4 кв.м., приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м., що знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 ;
3) зобов`язано ОСОБА_1 привести нежитлове приміщення, яке знаходиться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 і позначене в технічному паспорті на нежитлове приміщення літ. „5г” під літ. 1, площею 167,2 кв.м. до попереднього стану /згідно з технічним паспортом на нежитлове приміщення від 20.05.2008/, який існував на час проведення 04.08.2014, електронних торгів, що визнані недійсними рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2016.
В частині заявлених вимог державного виконавця про зупинення виконавчих дій – відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду є незрозумілим, оскільки його резолютивна частина містить три дії зобов`язального характеру, дві з яких є взаємовиключними, а саме: його фізичне виселення унеможливлює приведення даного приміщення до попереднього стану, так як таке передбачає виконання будівельних робіт – руйнування перегородок, мурування інших, штукатурні роботи тощо, які виконати неможливо не маючи доступу до приміщень.
Вважає, що рішення не роз`яснено належним чином судом першої інстанції щодо виконання боржником зобов`язань, його неможливо виконати, через що орган примусового виконання рішень несправедливо застосовуватиме до нього санкції – штрафи у значних розмірах. 
В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 08.09.2020 року, є дата складення повного судового рішення – 16.09.2020 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного суду України „Про судове рішення у цивільній справі” від 18.12.2009 №14, роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Роз’яснюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що на момент його ухвалення судом 06.12.2018 року ПП „Три дивани” не реєструвало права власності на майно за адресою: АДРЕСА_1 , така реєстрація була здійснена 28.03.2019 року о 20 год. 57 хв. державним реєстратором комунального підприємства „Реєстрація майна та бізнесу” Ревакович І.І., і підтвердив, що рішенням суду від 06.12.2018 року було зобов`язано саме ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні приміщенням та привести приміщення до попереднього стану. 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні даного питання, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складений 16 вересня 2020 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М. 

Судді:                                                                 Копняк С.М.
       
                                                                       Ніткевич А.В.