Ухвала                                               
 
08 липня 2020 року
м. Київ
справа № 570/3891/14-ц
провадження № 61-36299св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,
учасники справи:
позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 ,
відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах, в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та як правонаступник ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест»,
треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк»,
позивачі за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , Товариство 
з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест»,
відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,
розглянув заяву судді Штелик С. П. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах, в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та як правонаступник ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою, за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., 
Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М., 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» 
(далі - ПАТ «Златобанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» (далі - ТОВ «Обарівінвест»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс» (далі - ТОВ «КУА АПФ «Актив Плюс»), що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції» (далі - ПЗНВІФ «Будівельні ініціативи»), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором.
У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки припиненим.
У червні 2015 року ТОВ «Обарівінвест» звернулося до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки припиненим.
У жовтні 2015 року ТОВ «Обарівінвест» звернулося до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Златобанк» про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою.
Рівненським районним судом Рівненської області замінено первісного позивача ПАТ «Златобанк» на належного - ОСОБА_1 , до якого перейшли права вимоги за укладеними кредитними договорами та договором іпотеки.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 лютого 
2016 року провадження у справі зупинено до залучення у справі правонаступника (правонаступників) після смерті ОСОБА_4 .
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 
2018 року (у складі судді Красовського О. О.) у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічні позови ОСОБА_2 та ТОВ «Обарівінвест» задоволено.
Визнано припиненим договір поруки від 03 лютого 2012 року, укладений між ПАТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та 
ОСОБА_2 .
Визнано припиненим договір поруки від 03 лютого 2012 року, укладений між ПАТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та 
ОСОБА_2 .
Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором від 03 лютого 
2012 року, укладений між ПАТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та ТОВ «Обарівінвест».
Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 
2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2 та ТОВ «Обарівінвест» відмовлено.
У касаційній скарзі від 13 грудня 2018 року ТОВ «Обарівінвест»просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Обарівінвест» про визнання договорів поруки та іпотеки припиненими і залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі від 14 грудня 2018 року ОСОБА_2 просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог 
ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим і залишити в силі  в цій частині рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі від 17 грудня 2018 року ТОВ «Обарівінвест» просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині правового обґрунтування задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 і залишити в силі в цій частині рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі від 19 грудня 2018 року  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до малолітньої ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , в частині правового обґрунтування задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 і залишити в силі в цій частині рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі від 28 грудня 2018 року  ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,    
ОСОБА_2 та ТОВ «Обарівінвест» про стягнення заборгованості та до  
ТОВ «Обарівінвест» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а в іншій частині постанову апеляційного суду залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Системою автоматизованого розподілу справ (протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2020 року) для розгляду касаційних скарг ТОВ «Обарівінвест», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визначено колегію суддів у складі: Висоцької В. С., Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.
З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (частина 1 статті 39 ЦПК України). 
Суддею Верховного Суду Штелик С. П. заявлено самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України з посиланням на те, що суддя Штелик С. П. є близьким родичем Голови Правління 
ПАТ «Златобанк».
Заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
За змістом пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня                      1989 року у справі «Hauschildt v. Denmark» (заява № 1987/92) найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди                                       у громадськості.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення                           від 24 травня 1989 року у справі «Hauschildt v. Denmark», заява № 1987/92).
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
З метою недопущення сумнівів сторін у справі в об`єктивності й неупередженості судді та суду у розгляді зазначеної справи заява судді 
Штелик С. П.  про самовідвід підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 36, 39-40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Заяву судді Штелик С. П. про самовідвід задовольнити.
Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                   В. С. Висоцька
Судді                                                                                               А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
І. М. Фаловська
                                                                                                          С. П. Штелик