Ухвала     
 
16 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 199/550/20
провадження № 61-8404св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Комунальний заклад «Стоматологічна клініка № 3» Дніпровської міської ради,
третя особа - Департамент охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року у складі судді Якименко Л. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року у складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Свистунової О. В., Єлізаренко І. А., 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до Комунального закладу «Стоматологічна поліклініка № 3» Дніпровської міської ради (далі - КЗ «Стоматологічна поліклініка № 3»), третя особа - Департамент охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради, про визнання бездіяльності незаконною, скасування рішення комісії із соціального страхування, зобов`язання вжити заходи 
 
щодо надання фінансування для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності.
Позов мотивований тим, що з 11 серпня 2017 року по 28 лютого 2019 року позивач працювала на посаді виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального закладу «Стоматологічна поліклініка № 3». Контракт з нею укладено не було. На протязі зазначеного часу її 13 разів приймали на роботу на одну й ту ж саму посаду строком від 1 до 2 місяців та звільняли на підставі  пункту 2 статті 36 КЗпП України. 
28 лютого 2019 року позивача було звільнено з посади виконуючого обов`язки головного лікаря КЗ «Стоматологічна поліклініка № 3» згідно пункту 2 статті 36 КЗпП України на підставі наказу Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради «Про звільнення ОСОБА_1 » від 28 лютого 2019 року № 55-о.
На момент звільнення позивач перебувала на лікарняному.
Відповідач не оплатив листи непрацездатності та не подав заявку-розрахунок до Фонду соціального страхування України для здійснення Фондом фінансування оплати листів непрацездатності.
Позивач не погоджується з висновком комісії із соціального страхування КЗ «Стоматологічна поліклініка № 3» від 30 серпня 2019 року щодо порушення позивачем режиму при відвідуванні медичного закладу, а саме: несвоєчасне відвідування лікаря 03 березня 2020 року. Як вбачається з наданих позивачу листків непрацездатності жодних відміток лікаря про порушення режиму не міститься.
Просила визнати бездіяльність відповідача незаконною та зобов`язати вжити заходи щодо оплати лікарняного у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю;
скасувати рішення комісії із соціального страхування КЗ «Стоматологічна поліклініка № 3» від 30 серпня 2019 року (протокол комісії за № 11) про неприйняття до оплати листків непрацездатності;
зобов`язати КЗ «Стоматологічна поліклініка № 3» оформити та подати до Фонду соціального страхування України заяву-розрахунок щодо надання фінансування для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності від 27 лютого 2019 року серія АДС № 59388, від 04 березня 2019 року серія  АДС № 574508, від 07 березня 2019 року серія АДС № 152452.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного 
 
суду від 09 квітня 2020 року, відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження за позовною заявою до КЗ «Стоматологічна поліклініка № 3», третя особа Департамент охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради, про визнання бездіяльності та зобов`язання вжити заходи щодо оплати листків непрацездатності.
У травні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Касаційна скарга обґрунтована тим, що спору між позивачем та Фондом соціального страхування У країни  в Дніпропетровській області немає. Справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Посилання судів на постанови Великої Палати Верховного Суду від  04 квітня 2018 року у справі N 280/1539/15-ц (провадження N 14-87цс18), від 12 грудня 2018 року у справі N 490/9823/16-ц (провадження N 14-509цс18), від 26 червня 2019 року у справі N 201/11696/18 (провадження 14-258цс19) вважає помилковим, так як у зазначених справах та справі, яка розглядається, різні предмети позову.
Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2020 року  у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено, відкрито касаційне провадження у справі № 199/550/20, витребувано справу з суду першої інстанції.  
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені  частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права). 
22 червня 2020 року матеріали цивільної справи № 199/550/20 надійшли до Верховного Суду та передані судді-доповідачу.
Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
На підставі частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення 
 
правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах. 
Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки ОСОБА_1 оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, виключних випадків, за яких справа не підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачених частиною шостою статті 403 ЦПК України, не встановлено.
Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу № 199/550/20 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                    В. І. Крат
Судді:                                                                             І. О. Дундар 
В. І. Журавель
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук