Постанова
Іменем України
 
29 липня 2020 року
м. Київ
справа № 426/1878/14-ц
провадження № 61-43246св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,    
 
учасники справи:
позивач  - публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», найменування якого змінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,
відповідачі: ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Галіал», 
позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , 
відповідач за зустрічним позовом -  публічне акціонерне товариство «Банк Форум», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», найменування якого змінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Луганської області в складі суддів: Орлова І. В.,                   Авалян Н. М., Луганської В. М., від 10 липня 2018 року, 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Н. А. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Галіал» про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
 
Позов обґрунтовано тим, що 17 січня 2014 року між ПАТ «Банк Форум» та    ТОВ «Галіал» укладено кредитний договір № 1-0001/14-KL, на підставі якого позичальник отримав кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 970 000 грн, зі строком користування до 13 січня 2015 року та сплатою 22 % річних за користування кредитними коштами. 
 
В забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним договором між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 1-0005/14/22-Р                        від 17 січня 2014 року за умовами якого відповідач ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання ТОВ «Галіал» зобов`язань за спірним кредитними договором.
 
ТОВ «Галіал» сплатило 23 386,30 грн нарахованих процентів, однак не повернуло суму боргу повністю, у зв`язку із чим згідно розрахунку заборгованості за договором станом на 09 вересня 2014 року позичальник має заборгованість у розмірі 1 089 264,68 грн, яка повинна бути стягнута з боржника та поручителя солідарно.  
 
Посилаючись на те, що відповідачі не бажають у добровільному порядку погасити спірну заборгованість, позивач просив суд стягнути указану заборгованість солідарно з відповідачів. 
 
17 листопада 2014 року судом ухвалено заочне рішення яким позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ТОВ «Галіал» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
 
У квітні 2017 року директор ТОВ «Галіал» Башинський О. В. звернувся із заявою про перегляд заочного рішення.
 
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 10 травня 2017 року заочне рішення від 17 листопада 2014 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. 
 
У січні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ПАТ «Банк Форум» про зобов`язання виконати умови договору застави.
 
Позов обґрунтовано тим, що ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб приховав у своїй позовній заяві факт існування договору застави, а саме 17 січня 2014 року ПАТ «Банк Форум» (застоводержатель) уклав договір застави № 1-006/14/22-ZS з фізичною особою - ОСОБА_1 (заставодавцем). Згідно з п. 1.2 цього договору предметом застави є право вимоги отримання грошових коштів в сумі                          1 000 000 грн, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу № 263/2200/675095 від 15 січня 2014 року. Умовами договору застави № 1-0006/14/22-ZS (майнових прав вимоги за договором банківського вкладу) повністю забезпечувалося виконання зобов`язань за спірним кредитним договором у разі невиконання ТОВ «Галіал» своїх зобов`язань. ТОВ «Галіал» не виконало своїх зобов`язань за кредитним договором № 1-001/14-KL від 17 січня 2014 року внаслідок безпосереднього впливу обставин непереборної сили, зокрема, проведення з кінця лютого 2014 року бойових дій, терористичних актів, неоголошеної війни, захвату адміністративних будівель, а з 14 квітня 2014 року проведення антитерористичної операції на території Луганської області, яка триває і до теперішнього часу, при цьому термін закінчення антитерористичної операції нікому не відомий. ТОВ «Галіал» свої зобов`язання за кредитним договором не виконував з поважних причин, які не залежать від останнього. 
 
ОСОБА_1 просив зобов`язати ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернути стягнення на предмет застави - грошові кошти в сумі 1 000 000 грн, розміщені на рахунку             № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу №263/2200/675095 від 15 січня 2014 року, шляхом прийняття у власність відступлених ним майнових прав та відповідно припинити обтяження.  
 
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 30 січня            2018 року процесуальний строк для подачі зустрічного позову визнано пропущеним з поважних причин та поновлено позивачу за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , строк для звернення до суду із зустрічним позовом. Зустрічну позовну заяву первісного відповідача ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» про зобов`язання виконати умови договору прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у зв`язку з тим, що обидва позови взаємопов`язані та спільний їх розгляд є доцільним.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Сватівського районного суду Луганської області в складі судді Попової О. М. від 21 березня 2018 року у задоволенні первісного позову ПАТ «Банк Форум» відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. 
Зобов`язано ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернути стягнення на предмет застави (грошові кошти в сумі 1 000 000 грн, розміщені на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу № 263/2200/675095 від 15 січня 2014 року), шляхом прийняття у власність відступлених майнових прав та відповідно припинити обтяження.  
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «Галіал» з поважних причин не в повній мірі виконало свої зобов`язання за кредитним договором внаслідок безпосереднього впливу на початку 2014 року загальновідомих обставин непереборної сили, зокрема, масових заворушень, блокад, страйків, бойових дій, терористичних актів, неоголошеної війни, захвату адміністративних будівель, а з 14 квітня 2014 року нормативно закріпленого проведення антитерористичної операції на території Луганської області, яка триває і до моменту розгляду даної справи судом. При цьому, 17 січня           2014 року ОСОБА_1 укладено з ПАТ «Банк Форум» договір застави майнових прав вимоги за договором банківського вкладу, який забезпечує виконання ТОВ «Галіал» зобов`язань, що випливають зі спірного кредитного договору. Пунктом 2.2 договору застави сторони погодили, що у разі настання випадків, передбачених кредитним договором, або цим договором, які надають право звернути стягнення на предмет застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або в інший, передбачений чинним законодавством України, спосіб, задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави. Відмова банку звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення спірної заборгованості є неправомірною, тому вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню.   
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду суду Луганської області від 10 липня                2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено частково.
Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 21 березня            2018 року скасовано. 
Ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ТОВ «Галіал» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Галіал» на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість станом на 09 вересня 2014 року за кредитним договором № 1-0001/14-КL від 17 січня 2014 року у сумі 1 084 008, 22 грн, яка складається: з поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 970 000 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами -          105 823, 01 грн; поточної заборгованості за нарахованими процентами -             8 185, 21 грн. 
У задоволенні заявлених вимог про стягнення пені відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про зобов`язання виконати умови договору відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ «Галіал» на користь ПАТ «Банк Форум» судові витрати у розмірі по 4 522, 50 грн з кожного.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені не повно, а доводи апеляційної скарги підтверджені належними та допустимими доказами і спростовують висновки суду першої інстанції. Висновок районного суду про те, що відповідно до умов укладених між сторонами договорів, кредитор повинен був здійснити погашення спірної заборгованості за рахунок заставлених ОСОБА_1 грошових коштів і таке погашення заборгованості може бути проведене шляхом задоволення зустрічного позову є невірним. Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного позову не відповідає обставинам справи, оскільки ТОВ «Галіал» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором із своєчасного повернення кредиту не виконав, внаслідок чого станом                          09 вересня 2014 року виникла заборгованість у сумі 1 084 008, 22 грн. Зазначена заборгованість складається: з поточної заборгованості за кредитом - 970 000 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 105 823,01 грн; поточної заборгованості за нарахованими процентами - 8 185,21 грн, і підлягає стягненню у солідарному порядку з боржника ТОВ «Галіал» і поручителя ОСОБА_1 , оскільки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Вищевказаною нормою закону встановлено, що мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями вводиться у дію з 14 квітня 2014 року. Місце перебування відповідача ОСОБА_1 з 26 квітня 2012 року зареєстроване у місті Луганську, а місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Галіал» у                      2014 році визначалося адресою: АДРЕСА_1 входило та входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Тому, апеляційний суд вказав на відсутність підстав для стягнення нарахованої банком після 14 квітня 2014 року пені в сумі 5 256,46 грн за простроченим кредитом та процентами. У частині заявлених вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Галіал» пені, позов ПАТ «Банк Форум» не підлягає задоволенню. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду,           ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.     
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, на думку скаржника, не повно дослідив зібрані у справі докази та дійшов помилкових висновків про задоволення позову банку та відмову в задоволенні зустрічного позову, необ`єктивно і упереджено вирішив спір. Апеляційний суд не навів жодних мотивів для відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про зобов`язання банку звернути стягнення на предмет застави. ТОВ «Галіал» не виконало зобов`язання за кредитним договором через форс-мажорні обставини, які встановлені сертифікатом № 2137 Торгово-промислової палати України, які правильно враховані районним судом і залишились без уваги судом апеляційної інстанції. Договором застави передбачено право банку звернути стягнення на предмет застави.                   ОСОБА_1 у спірних правовідносинах є майновим поручителем і може відповідати за зобов`язаннями ТОВ «Галіал» виключно за рахунок предмета застави. Кредитор зловживає своїми правами, подаючи позов про стягнення кредитної заборгованості, при цьому не звертаючи стягнення на предмет застави.  
 
Доводи інших учасників справи
 
У лютому 2019 року представник ПАТ «Банк Форум» подала відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що обставини справи судом апеляційної інстанції встановлені повно та відповідають фактичними обставинам, які склалися між учасниками даної справи. Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 відповідає за зобов`язаннями ТОВ «Галіал» виключно тими коштами, які були передані банку в заставу не відповідають дійсності, оскільки крім відповідного договору застави між банком та ОСОБА_1 було укладено також договір поруки, за умовами якого останній взяв на себе солідарну відповідальність з боржником за спірним кредитом. Крім того, у договорі застави сторонами погоджено право банку на звернення стягнення на предмет застави, а не відповідний обов`язок. Вимогами зустрічного позову ОСОБА_1 намагається змусити банк скористатися своїм правом, що є неприпустимим. Способом захисту свого порушеного права банк обрав саме солідарне стягнення з боржника та поручителя спірної кредитної заборгованості. Крім того, у банку було введено тимчасову адміністрацію та запроваджено процедуру ліквідації, у зв`язку із чим банк був позбавлений повноважень на перерахування коштів з банківського вкладу, яким забезпечено кредит в рахунок погашення заборгованості. У відзиві на касаційну скаргу заявниця просила відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі. Витребувано справу із суду першої інстанції. 
 
У січні 2019 року справу передано судді-доповідачу. 
 
До Верховного Суду у порядку статті 55 ЦПК України надійшла заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Веста» - Мошенця Д. В., про заміну правонаступником позивача у справі -  ПАТ «Банк Форум».
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2019 року клопотання представника ТОВ «Фінансова компанія «Веста» - Мошенця Д. В., про заміну учасника справи його правонаступником задоволено. Залучено правонаступника ПАТ «Банк  Форум»  - ТОВ «Фінансова компанія «Веста», до участі у справі                    № 425/1878/14-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ТОВ «Галіал» про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про зобов`язання виконати умови договору.
 
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява представника ТОВ «Фінансова компанія «Веста» - Мошенця Д. В., про зміну назви ТОВ «Фінансова компанія «Веста» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». 
 
Обставини справи, встановлені судами 
 
Судами встановлено, що  15 січня 2014 року між ОСОБА_1 , як клієнтом, та ПАТ «Банк Форум» був укладений договір банківського вкладу                              № 263/2200/675095 за умовами якого ОСОБА_1 розмістив депозит - вклад (депозит) «Форум-Макс» на суму 1 000 000 грн з процентною ставкою 20 % річних на строк з 15 січня 2014 року по 20 січня 2015 року.
 
17 січня 2014 року між ПАТ «Банк Форум», як кредитором, та ТОВ «Галіал», як позичальником, був укладений кредитний договір № 1-0001/14-KL, на підставі якого позичальник отримав кредит у сумі 970 000 грн на строк до 13 січня 2015 року зі сплатою 22 % річних за користування кредитними коштами.
 
На виконання умов кредитного договору 17 січня 2014 року ТОВ «Галіал» отримало від ПАТ «Банк Форум» кредитні кошти у розмірі 970 000 грн. 
 
17 січня 2014 року між ПАТ «Банк Форум», як кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, був укладений договір поруки № 1-0005/14/22-P, на підставі якого поручитель поручився перед кредитором за належне та своєчасне виконання боржником - ТОВ «Галіал» у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором № 1-0001/14-KL.  
 
17 січня 2014 року між ПАТ «Банк Форум», як заставодержателем, та ОСОБА_1 , як заставодавцем, був укладений договір застави № 1-006/14/22-ZS (майнових прав вимоги за договором банківського вкладу), на підставі якого забезпечувалося виконання ТОВ «Галіал» зобов`язань, що випливають з укладеного між заставодержателем та позичальником кредитного договору № 1-0001/14-KL від 17 січня 2014 року. Предметом застави сторони визначили право вимоги отримання грошових коштів в сумі 1 000 000 грн, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу № 263/2200/675095 від 15 січня 2014 року, укладеним між заставодавцем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум».
 
16 вересня 2014 року позивач направив ТОВ Галіал» письмову вимогу                       № 7265/31 про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором.
 
16 вересня 2014 року позивач направив ОСОБА_1 письмову вимогу                      № 7267/31 про виконання зобов`язання за договором поруки.  
 
Згідно розрахунку заборгованість станом на 09 вересня 2014 року за кредитним договором № 1-0001/14-КL від 17 січня 2014 року становила                 1 089 264,68 грн. Вона складалася з наступних складових: поточної заборгованості за кредитом - 970 000 грн; простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 105 823,01 грн; поточної заборгованості за нарахованими процентами - 8 185,21 грн; пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами -                             5 256,46 грн. Останній платіж за кредитним договором ТОВ «Галіал» здійснено 27 лютого 2014 року у розмірі 18 124,38 грн. 
 
Постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року № 135 ПАТ «Банк Форум» віднесено до категорії неплатоспроможних.
 
04 березня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 «Про початок виведення ПАТ «Банк Форум» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації». 
 
13 червня 2014 року Правлінням Національного Банку України прийнято Постанову № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум».
 
З 16 червня 2014 року Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 49 від 16 червня 2014 року розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум».
 
Рішенням виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб № 4679 від 09 жовтня 2017 року повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Форум» з 10 жовтня 2017 року делеговано Шевченку О. В. 
 
25 березня 2014 року за № 86/1 ТОВ «Галіал» направило ПАТ «Банк Форум» заяву про зарахування зустрічних вимог. 
 
У заяві зазначено, що ТОВ «Галіал» стало відомо про те, що з 14 березня             2014 року у ПАТ «Банк Форум» було введено тимчасову адміністрацію. Майновий поручитель ОСОБА_1 надав письмову згоду на припинення договору вкладу та погашення боргу Банку перед останнім у сумі 970 000 грн, шляхом погашення боргу ТОВ «Галіал» перед Банком у сумі 970 000 грн (основна сума боргу без урахування процентів). Посилаючись на заяву ОСОБА_1 , ТОВ «Галіал» повідомило банк про те, що надає вимогу про зарахування поточної заборгованості за кредитним договором (без урахування процентів) на загальну суму 970 000 грн, як погашення боргу ПАТ «Банк Форум» перед ОСОБА_1 за договором вкладу та розірвання кредитного договору у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі. 
 
27 березня 2014 року за № 419/2200 ПАТ «Банк Форум» відмовив ТОВ «Галіал» у задоволенні заяви за № 86/1 з посиланням на пункт 4 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з яким під час тимчасової адміністрації не здійснюється: зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.
 
10 грудня 2014 року Торгово-промисловою палатою України був виданий сертифікат № 2137 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які настали з 14 квітня 2014 року та безпосередньо вплинули на провадження господарської діяльності ТОВ «Галіал».
 
19 лютого 2014 року між Національним банком України, як заставодержателем та ПАТ «Банк Форум», як заставодавцем, був укладений договір застави майнових прав № 05/ЗМП для забезпечення належного виконання Генерального кредитного договору про надання стабілізаційного кредиту від 26 грудня 2013 року № 5, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та Національним банком України. Предметом зазначеного договору були майнові права за кредитними договорами (забезпеченими), що укладені між заставодавцем (ПАТ «Банк Форум») і юридичними особами, до переліку якого віднесено і кредитний договір № 1-0001/14/KL від 17 січня 2014 року. 
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
08 лютого 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року                  № 460-IX (далі - Закон від 15 січня 2020 року № 460-IX).
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню. 
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
 
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
 
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
 
Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_1 прозобов`язання виконати умови договору застави
 
Вимоги ОСОБА_1 в цій частині зводяться до зобов`язання ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернути стягнення на предмет застави - грошові кошти в сумі                          1 000 000 грн, розміщені на рахунку в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу від 15 січня 2014 року, шляхом прийняття у власність відступлених майнових прав в рахунок погашення заборгованості за спірним кредитом.
 
Судами установлено, що 17 січня 2014 року між ПАТ «Банк Форум», як заставодержателем, та ОСОБА_1 , як заставодавцем, був укладений договір застави № 1-006/14/22-ZS майнових прав вимоги за договором банківського вкладу, на підставі якого забезпечувалося виконання ТОВ «Галіал» зобов`язань, що випливають з укладеного між заставодержателем та позичальником кредитного договору від 17 січня 2014 року. Предметом застави сторони визначили право вимоги отримання грошових коштів в сумі 1 000 000 грн, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк Форум» за договором банківського вкладу № 263/2200/675095 від 15 січня 2014 року, укладеним між заставодавцем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум».  
 
Згідно погоджених учасниками справи умов договору застави, звернення стягнення на указаний банківський вклад є правом банку, а не його обов`язком. 
 
Кредитор самостійно обирає спосіб захисту своїх порушених прав.
 
Правом на звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення спірної заборгованості в даній справі кредитор не скористався. 
 
Установивши зазначені обставини в цій частині та врахувавши, що банк має право на звернення стягнення на предмет застави, а не відповідний обов`язок, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про помилковість вирішення даного спору районним судом шляхом погашення спірної заборгованості за рахунок предмета застави, звернення стягнення на який кредитор не ініціював, та вірно відмовив в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 в даній справі. 
 
Щодо вимог банку про стягнення кредитної заборгованості
 
Судами установлено, що 17 січня 2014 року між ПАТ «Банк Форум», як кредитором, та ТОВ «Галіал», як позичальником, був укладений кредитний договір, на підставі якого позичальник отримав кредит у сумі 970 000 грн на строк до 13 січня 2015 року зі сплатою 22 % річних за користування кредитними коштами.
 
17 січня 2014 року між ПАТ «Банк Форум», як кредитором, та ОСОБА_1 , як поручителем, був укладений договір поруки, на підставі якого поручитель поручився перед кредитором за належне та своєчасне виконання       боржником у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором.  
 
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
 
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
 
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
 
Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).
 
Частинами першою, другою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
 
Відповідно до частини першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
 
Судами установлено, що боржник належним чином не виконав зобов`язань, що передбачені кредитним договором, за наслідком чого утворилась спірна кредитна заборгованість. 
 
10 грудня 2014 року Торгово-промисловою палатою України був виданий сертифікат № 2137 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які настали з 14 квітня 2014 року та безпосередньо вплинули на провадження господарської діяльності ТОВ «Галіал».
 
Відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань є сертифікат Торгово-промислової палати України.
 
Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. 
 
Судами також установлено, що місце перебування відповідача ОСОБА_1 з 26 квітня 2012 року і місцезнаходження юридичної особи - ТОВ «Галіал» у 2014 році, зареєстровані в м. Луганську. 
 
Апеляційний суд установив, що немає підстав для стягнення за кредитним договором № 1-0001/14-КL від 17 січня 2014 року нарахованої банком          після 14 квітня 2014 року пені в сумі 5 256,46 грн за простроченим кредитом та процентами. 
 
Розмір кредитної заборгованості боржником та поручителем не спростовано. 
 
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що боржник допустим невиконання кредитного зобов`язання внаслідок чого утворилась кредитна заборгованість, яка має бути стягнута з боржника та поручителя солідарно в сумі, яка визначена, зокрема, з урахуванням вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в розмірі 1 084 008, 22 грн, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог кредитора та стягнення на його користь спірної заборгованості.  
 
Доводи касаційної скарги щодо необґрунтованості оскарженого рішення  спростовуються змістом кредитного договору, договору поруки та договору застави, сертифікатом № 2137 Торгово-промисловою палатою України, іншими матеріалами справи, які підтверджують вимоги кредитора і не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вимог ОСОБА_1 , а також обґрунтованими висновками суду апеляційної інстанції. 
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі     № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня                    2017 року. 
 
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
 
Неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.
 
Доводи касаційної скарги про невмотивованість оскарженого рішення є безпідставними, оскільки судове рішення апеляційного суду містить висновки про те, які обставини справи районним судом встановлено невірно і які норми матеріального права мають бути застосовані до спірних правовідносин за відповідних фактичних обставин даного спору.  
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскарженому судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.
 
Апеляційним судом враховано як дані сертифікату № 2137 Торгово-промислової палати України, так і вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що спростовує відповідні доводи касаційної скарги. 
 
Доводи про зловживання кредитором своїми правами в даній справі є безпідставними та не підтвердженими. Обрання кредитором способу захисту свого порушеного права із передбачених договорами та/або законом не може вважатися зловживанням правами. 
 
Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 у спірних правовідносинах є майновим поручителем і може відповідати за зобов`язаннями ТОВ «Галіал» виключно за рахунок предмета застави є безпідставними, оскільки, серед інших договорів, між ОСОБА_1 та банком був укладений договір поруки із відповідними зобов`язаннями поручителя.
 
Доводи касаційної скарги не узгоджуються із дослідженими судами попередніх інстанцій матеріалами справи, які не містять належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджували б обставини, якими обґрунтовано вимоги скаржника. 
 
Згідно вимог частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
 
Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками суду апеляційної інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.    
 
Згідно вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
 
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. 
 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. 
 
У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. 
 
Згідно із частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
 
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 400, 401, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову апеляційного суду Луганської області від 10 липня 2018 року залишити без змін.  
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.       
 
Судді:                                                                                                         С. П. Штелик 
 
                                                                                                                А. А. Калараш     
 
                                                                                                                Є. В. Петров