Справа № 303/163/20
Провадження № 33/4806/664/20

ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
про повернення апеляційної скарги

13.07.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200(десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01(один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..
Згідно постанови, 04. 01. 2020 о 01 год. 50 хв. по вул. Осипенка в м. Мукачево ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Skoda Super B», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_1 02. 07. 2020 до суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Одночасно, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що пропустив строк із поважних причин, оскільки не приймав участі в розгляді справи, судова повістка та копія оскаржуваної постанови йому судом не надсилалась, копію оскаржуваної постанови отримав 18. 03. 2020 через канцелярію суду. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

-2-

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма – ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 24. 02. 2020, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 05. 03. 2020.
З апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що її виготовлено 01. 07. 2020 та подано 02. 07. 2020, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 24. 02. 2020, а саме, більш ніж через чотири місяці з моменту винесення постанови.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про наявність у Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області справи щодо нього, про що свідчать подані ним та його представником різного роду заяви, у тому числі, про відкладення судового розгляду, ознайомлення з матеріалами справи та ін..
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
При цьому, також враховується і те, що інформація про час та місце розгляду судами справ містилась на веб-сайті «Судова влада».
Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 05. 03. 2020 включно).
Разом із тим, апеляційний суд враховує те, що, подаючи апеляційну скаргу вперше 20. 03. 2020, тобто також із пропуском строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не клопотав про поновлення такого строку, в зв`язку з чим, постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 10. 04. 2020 таку йому повернуто, вдруге ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу вже з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 24. 02. 2020, однак постановою Закарпатського апеляційного суду від 22. 05. 2020 таке клопотання залишено без задоволення, а апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_1 .. 
Таким чином, апеляційний суд враховує, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 24. 02. 2020 вже було предметом перегляду в апеляційному суді з тих же самих підстав і з цього приводу прийнято судове рішення, яке набрало законної сили.

-3-

Крім того, зі змісту апеляційної скарги, поданої до суду першої інстанції 02. 07. 2020 вбачається, що ОСОБА_1 не вказує на нові обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що в свою чергу свідчить про те, що ним не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
За таких обставин, зазначене в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються не поважними, у зв`язку з чим, підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення апеляційний суд не вбачає, а тому, апеляційна скарга, подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню ОСОБА_1 ..
При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03.04. 2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак  такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.
При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020 щодо нього – відмовити.

-4-

Апеляційну скаргу, яку ОСОБА_1 02. 07. 2020 подав на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 02. 2020 щодо нього - повернути з усіма доданими до неї матеріалами, особі, що її подала, а також надіслати йому копію даної постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя