ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року 

м. Київ
справа № 385/679/16-а (2-а/385/28/16)
адміністративне провадження № К/9901/8721/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув в попередньому судовому засіданні справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2016 року (суддя Ковальчук С.Я) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2016 року (колегія у складі суддів Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю, Семененко Я.В.)
у справі № 385/679/16-а (2-а/385/28/16)
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області 
про зобов`язання провести перерахунок пенсії.

І. ПРОЦЕДУРА

1.          26.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області.
2.          Позивач просив:
-          визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області у зменшенні розміру пенсії, встановленої на виконання постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2010; 
-          зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області здійснювати виплату пенсії у розмірі, визначеному станом на 01.10.2011, провести у зв`язку з чим відповідні перерахунки за минулий час, починаючи з 01.12.2015 та утриматися від зменшення її розміру.
3.          Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.
4.          24.01.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2016 року. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржувані рішення та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.11.2016 відкрито провадження у справі. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано до Верховного Суду. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
7.          Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2010 по справі №2-а-91/10 визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов`язано провести перерахунок пенсії позивачу в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням положень ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
8.          Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області із заявою щодо виплати пенсії у розмірах, встановлених постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2010 у справі №2-а-91/10.
9.          У відповідь на цю заяву Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області листом №16/Н-11 від 26.05.2015 повідомило, що виплата нарахованих сум компенсаційних виплат відповідно до рішень суду, які надійшли та надходять до органів Пенсійного фонду України після липня 2011 року, не проводяться у зв`язку з відсутністю фінансування, оскільки 14.06.2011 прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011. Пунктом 7 цього Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.
10.          Позивач з цим не погодився та звернувся до суду.
11.          Відповідач позов не визнав, зазначивши, що діяв в межах передбачених законодавством з метою належного виконання рішення суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12.          Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що проводити нарахування та виплату пенсії на виконання рішення суду, в інших розмірах, ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745, немає підстав.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13.          Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням судів першої та апеляційної інстанції. Вважає, що висновки судів не відповідають обставинам справи, оскільки при зміні умов обчислення (перерахунку) пенсійного забезпечення розмір раніше призначеної пенсії не може бути зменшено. Відтак, розмір пенсії Позивача, який становить 5381,20 грн., повинен залишатися на цьому рівні при будь-яких змінах національного законодавства.
14.          Відзив від Відповідача не надходив.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15.          Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та дійшов таких висновків.
16.          Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» № 76 VIII від 28.12.2014 внесено зміни, зокрема, і до статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796- XII. Закон набрав чинності 01.01.2015.
17.          Згідно ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
18.          Відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
19.          На виконання цього Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою, зокрема, установлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: 1) тим, що належать до категорії 1: інвалідам I групи - 30 відсотків; інвалідам II групи - 20 відсотків; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також тим, що страждають внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - 15 відсотків; 2) тим, що належать до категорії 2, - 15 відсотків; 3) тим, що належать до категорії 3, - 10 відсотків; 4) тим, що належать до категорії 4, - 5 відсотків.
20.          У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче: 1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: інвалідів I групи - 1200 гривень; інвалідів II групи - 1090 гривень; інвалідів III групи - 980 гривень; 2) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: інвалідів I групи - 870 гривень; інвалідів II групи - 820 гривень; інвалідів III групи - 760 гривень; інвалідів III групи - 760 гривень; 3) для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: I групи - 710 гривень; II групи - 655 гривень; III групи - 600 гривень.
21.          Отже, виплата державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745.
22.          Згідно пункту 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.
23.          Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі, регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.
24.          Також Суд не приймає доводів касаційної скарги про обов`язок відповідача здійснювати нарахування пенсії позивачу згідно з постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2010 у справі №2-а-91/10, оскільки ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі яких постановлено судове рішення, згодом були викладені в новій редакції.
25.          Отже, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції, що у спірний період відсутні правові підстави для перерахунку та виплати позивачеві державної пенсії, а тому позов задоволенню не підлягає.
26.          Стосовно посилань позивача в касаційній скарзі на те, що зміни в редакції  Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які набули чинності з 01.01.2015 року, звужують права громадян та суперечать Конституції України, колегія суддів зазначає, що вказані зміни не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а тому підлягають застосуванню.
27.          Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
28.          Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 у справі №385/1319/15-а, і Суд не вбачає підстав для відступу від них.
29.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.
30.           Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб