ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5279/20 Справа № 186/1871/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
       В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 07 березня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів), але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Їх син - ОСОБА_3 навчається на першому курсі денного відділення Львівського інституту економіки і туризму на факультеті Менеджменту, товарознавства та комерційної діяльності за ОПП “Менеджмент” на платній основі. Витрати на навчання на 2019-2020 навчальний рік загалом складають 10 000 грн., які нею були сплачені. У зв`язку із знаходженням сина у Вищому навчальному закладі, в іншому населеному пункті - в м.Львові, виникла необхідність проживання його у гуртожитку. Оскільки вільних місць у гуртожитку інституту не було, місцем проживання сина став гуртожиток Національного політехнічного університету, оплата за який становить 582 грн. - один місяць. Всього: 10 місяців проживання. Вартість за 10 місяців (вересень 2019 року - червень 2020 року) становить 5 820 грн. Переїзд до м.Львова для вступу та на навчання: Першотравенськ-Дніпро - 103 грн. х 2 рази = 206 грн.; Дніпро-Львів — 285 грн. 11 коп.; Дніпро-Львів — 263 грн. 80 коп.; Дніпро - Першотравенськ - 95 грн. х 2 рази = 190 грн.; Львів-Дніпро — 285 грн. 11 клоп.; проїзд до інституту (7 грн. х 2 рази на день х 21 день) х 10 місяців (вересень 2019 року - червень 2020 року) = 2 940 грн. 2019-2020 навчального року ОСОБА_3 планує приїзд додому 2 рази, вартість одного проїзду (Львів-Першотравенськ) становить 760 грн. 22 копр., вартість двох приїздів додому до м.Першотравенська - 1 520 грн. 44 коп. Всього: 11 510 грн. 46 коп. на підставі викладеного, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 755 грн. 23 коп.
Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаних з оплатою навчання останнього за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року включно, в розмірі 1 800 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 130 грн. 63 коп., а решту судового збору віднести за рахунок держави.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 27 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
       Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
       Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
       Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
       Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
       Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.
       Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
       Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
       Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
       Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
       З матеріалів справи вбачається, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 07 березня 2006 року (а.с.8).
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
       Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 травня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за умовою якої було виділено ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , при цьому зменшено розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 з 50% до 33 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину (а.с.64).
       Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2011 року у справі №2-444/11 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, до повноліття дитини (а.с.27).
       Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року у справі №186/87/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Збільшено розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки смт.Межова, Дніпропетровської області, зареєстрованої по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині заявлених вимог відмовлено (а.с.78, 79).
       З довідки про доходи ОСОБА_1 №477-ЗП від 20 грудня 2019 року вбачається, що загальна сума доходу за період з червня по листопад 2019 року за виключенням утримань становить 20 165 грн. 22 коп. (а.с.38).
       Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 від 04 червня 2015 року ОСОБА_2 та довідки №1876 відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 3 групи, професійне захворювання (а.с.24, 25).
       З виписного епікризу №922 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має діагноз веретеброгенна радикулопатія С6-С7, L5-S1 на фоні ОХЗ шийного та попереково-крижаного відділів, з больовим і м`язово-тонічним синдромом, ПФХ 2 ст. (а.с.26).
       Довідкою Першотравенського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 17 грудня 2019 року підтверджено, що ОСОБА_2 отримує страхові виплати, за період з червня по листопад 2019 року в розмірі 5 712 грн. 63 коп. щомісячно, з яких сплачує аліменти на користь позивача та на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки (а.с.29).
       Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління обслуговування громадян Першотравенського відділу обслуговування громадян ОСОБА_2 отримує пенсію, за період з червня по листопад 2019 року в розмірі 43 450 грн. 14 коп. (а.с.30)
       З пенсії сплачує аліменти на користь позивача на утримання сина та на користь ОСОБА_6 на утримання спільної доньки, по 1/6 частині доходу на кожну дитину (а.с.32).
       Копією договору №5/МО-19 про підготовку здобувача вищої освіти освітнього рівня “бакалавр” Львівського інституту економіки та туризму від 25 липня 2019 року підтверджується, що термін навчання сина сторін у справі ОСОБА_3 на факультеті менеджменту, товарознавства та комерційної діяльності за ОПП “Менеджмент” з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2023 року становить 40 000 грн. (а.с.9)
       З довідки №313 від 27 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 зарахований студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю “Менеджмент” факультету менеджменту, товарознавства та комерційної діяльності Львівського інституту економіки і туризму, термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с.10).
       Копіями квитанцій №ПН365 від 25 липня 2019 року та №ПН №1148 від 09 вересня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 сплатила всього 10 000 грн - плати за навчання студента - ОСОБА_3 на користь Львівського інституту економіки і туризму (а.с.11).
       Копією квитанції №126 від 08 серпня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_3 сплатив за проживання в гуртожитку 5 820 грн. (а.с.12).
       Копіями квитків, долучених до матеріалів справи підтверджується, що за період: 24 липня 2019 року, 26 липня 2019 року, 26 серпня 2019 року позивачем сплачено за проїзд ОСОБА_3 до навчального закладу: м.Першотравенськ - м.Дніпро - м.Львів та в зворотному напрямку - 1 135,02 грн. (а.с.13, 14).
       Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 755 грн. 23 коп.
       Слід зазначити, витрати позивача на оплату вартості проживання дитини в гуртожитку та оплату проїзду дитини до місця навчання та додому не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України, оскільки вони є звичайними витратами на дитину і можуть компенсуватися за рахунок аліментів, які сплачує відповідач на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини.
       Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 759/18417/15-ц.
       Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5 000 грн. на користь позивача в рахунок половини вартості за навчання дитини у Львівському інституті економіки і туризму за 2019-2020 навчальний рік (з вересня 2019 року по червень 2020 року), яка в цілому за цей період складає 10 000 грн. слід зазначити, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 досяг повноліття.
       Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
       Згідно зі ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
       Тлумачення ст.201 СК України дозволяє стверджувати, що ст.185 СК України не поширюється на правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми, які продовжують навчання.
       Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року №748/2340/17.
       Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 28 лютого 2020 року досяг повноліття, стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на повнолітню дитину, починаючи з березня 2020 року не передбачене чинним законодавством, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину у вигляді оплати вартості навчання за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року включно є обґрунтованими.
       При визначенні розміру додаткових витрат на дитину, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судом першої інстанції вірно враховано наявність у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), стан здоров`я відповідача, те, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи за професійним захворюванням, пов`язаним з його роботою в підземних умовах шахти, пенсіонером за віком, несе витрати на власне лікування та оздоровлення.
       Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину, пов`язані з оплатою вартості його навчання за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року включно, в сумі 1 800 грн.
Доводи апеляційної скарги про неповне з”ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді