ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року 

м. Київ
справа № 804/3003/17
адміністративне провадження № К/9901/44033/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М.

розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича 
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 (суддя Тулянцева І.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 (колегія у складі суддів Олефіренко Н.А., Білак С.В., Шальєвої В.А.) 
у справі № 804/3003/17
за позовом ОСОБА_1 
до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича,
за участю третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладників фізичних осіб, ПАТ "Банк Михайлівський"
про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          17.05.2017  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, треті особи: Фонд гарантування вкладників фізичних осіб, ПАТ "Банк Михайлівський", в якій просила:
-          визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку щодо не включення її в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у банку за рахунок Фонду, згідно з договором банківського рахунку - поточний рахунок "Ощадний" №980-031-000001302 від 11 серпня 2015 року на суму 40547,44 грн.;
-          визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 грошових коштів в сумі:
-           28 000,00 грн з рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - ТОВ "ІРЦ") з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-031-000229884 від 28.04.2016 року" на рахунок позивача НОМЕР_1;
-           413,11 грн з рахунку ТОВ "ІРЦ" з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-031-000229884 від 28.04.2016 року" на рахунок позивача НОМЕР_1;
-           12001,54 грн з рахунку ТОВ "Кредитно-Інвестиційний центр" (далі - ТОВ "КІЦ") з призначенням платежу "Повернення коштів з договором №980-031-000215394 від 04.04.2016 року", на рахунок позивача НОМЕР_1;
-           132,79 грн з рахунку ТОВ "КІЦ" з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-031-000215394 від 04.04.2016 року", на рахунок позивача №НОМЕР_1;
-          зобов`язати уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку внести дані позивача до переліку (реєстру) як вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду згідно з договором від 11.08.2015 №980-031-000001302 банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний" на суму 40 547,44 грн., та подати Фонду цю додаткову інформацію для внесення даних про неї до Загального реєстру вкладників банку, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.
2.          Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017, позов задоволено частково:
-          визнано протиправною оскаржену бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку;
-          визнано протиправним та скасовано оскаржене рішення;
-          зобов`язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку внести дані позивача до переліку (реєстру), як вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду згідно з договором від 11.08.2015 №980-031-000001302 банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний" на суму 40 547,44 грн., та подати Фонду цю додаткову інформацію для внесення даних про неї до Загального реєстру вкладників банку, які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду; 
-          у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3.          15.11.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. 
4.          Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16.11.2017 відкрив касаційне провадження.
5.          У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано для розгляду до Верховного Суду.
6.          Скаржник заявляв клопотання про розгляд справи за його участі, однак своєю ухвалою Верховний Суд відмовив в його задоволенні.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          11.08.2015 позивач уклала з банком договір №980-031-000001302 банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний" для обслуговування строкового вкладу (депозиту), на підставі якого він відкрив рахунок № НОМЕР_1 у гривні для здійснення розрахунково-касового обслуговування.
8.          22.12.2015 Правління Національного банку України винесло постанову № 917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку".
9.          14.03.2016 позивач уклала договір №980-031-000203468, за умовами якого передала ТОВ "ІРЦ" у власність грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. згідно з відповідною банківською квитанцією.
10.          04.04.2016 позивач уклала з ТОВ "КІЦ" договір №980-031-000215394, за умовами якого передала 12001,54 грн. у його власність.
11.          27.04.2016 Правління НБУ винесло постанову № 295/БТ "Про окремі питання діяльності Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 22.12.2015 року", якою ввело певні обмеження діяльності банку.
12.          28.04.2016 позивач уклала з ТОВ "ІРЦ" договір №980-031-000229884, за яким передала йому у власність 28000,00 грн.
13.          18.05.2016 ТОВ "ІРЦ" уклало з банком договір відступлення права вимоги №1805 та 19.05.2016 - договір відступлення права вимоги №1. Також 19.05.2018 ТОВ "КІЦ" уклало з банком договір відступлення права вимоги № 2.
14.          19.05.2016 з банківського рахунку ТОВ "ІРЦ" на рахунок позивача повернуто кошти в розмірі 10036,89 грн. та 28413,11 грн., а з рахунку ТОВ "КІЦ" - 12134,33 грн.
15.          23.05.2016 Рішенням НБУ № 14/БТ банк віднесено до категорії неплатоспроможних та Фондом винесено рішення №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".
16.          01.06.2016 Тимчасова адміністрація банку склала акт №2 "Про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності", затверджений наказом № 42/2, згідно з яким виявлено правочини, які мають ознаки нікчемності: виконання 19.05.2016 банком платіжних документів вищезгаданих товариств з перерахування коштів на рахунки фізичних осіб,- та застосовано наслідки нікчемності правочинів з подальшим виданням відповідного розпорядження. До них ввійшло перерахування коштів з рахунків товариств на користь позивача.
17.          12.07.2016 Постановою Правління НБУ № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" вищевказаному банку відкликано ліцензію, розпочато процедуру виведення його з ринку.
18.          19.07.2016 позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку з заявою щодо включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. У відповідь отримала повідомлення про нікчемність правочинів та довідку про відсутність коштів на її поточному рахунку.
19.          Позивач не погодилася з цим і звернулася до суду з позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20.          Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що отримані на рахунок позивача кошти є вкладом, що підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду.
21.          Проаналізувавши ч.1 ст.202, ч.1 ст.1066, ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ч.1 ст.2, ст.26, ч.2 ст.27, ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI), пункт 15 Прикінцевих Положень Закону України №4452-VI (зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15 листопада 2016 року №1736-VIII), суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про недоведеність нікчемності відповідних правочинів та наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22.          Відповідач у касаційній скарзі посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позову повністю.
23.          Стверджує, що суди не встановили правову природу походження коштів на поточному рахунку позивача, які отримані згідно з договором позики і не вважаються вкладом, а також не врахували, що оскаржувана бездіяльність пов`язана з виконанням передбачених законодавством дій щодо перевірки правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду. 
24.          Оскільки договори між небанківськими фінансовими установами та позивачем укладалися без посередництва ПАТ "Банк "Михайлівський", Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII на спірні правовідносини не поширюється.
25.          14.12.2017 надійшли заперечення Позивача на касаційну скаргу. Зазначає, що до запровадження у ПАТ "Банк "Михайлівський" тимчасової адміністрації на поточному рахунку позивача знаходилися реальні кошти. Позивач є вкладником відповідно до закону. Джерела походження цих коштів, підстави їх набуття, підстави переказу коштів на рахунки вкладників банку не мають значення в контексті заявленого позову. Нікчемність договору відступлення права вимоги між банком та іншими особами не тягне за собою нікчемності договору на розрахунково-касове обслуговування, в рамках якого виконане перерахування на рахунки фізичних осіб. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26.          Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає таке.
27.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
28.          Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема Законом № 4452-VI.
29.          Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
30.          Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
31.          Згідно з положеннями статті 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
32.          Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
33.          Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
34.          Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
35.          Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
36.          Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченою Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25 Закону № 4452-VI).
37.          Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
38.          Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
39.          В свою чергу, відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
40.          Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
41.          Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".
42.          Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
43.          Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
44.          Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
45.          При цьому правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону № 4452-VI).
46.          Закон № 4452-VI визначає порядок складання Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.
47.          Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком правочинів протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банк, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.
48.          Наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 № 42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені в Акті № 2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб в сумі 1 298 015 973, 74 грн, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
49.          Також Наказом від 01.06.2016 № 42/1 Уповноваженою особою затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 3, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у загальному розмірі 206 980 863, 90 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких трансакцій.
50.          Згідно із витягом з Додатку 2 до Акта № 2 від 01.06.2016 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснено перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", включено позивача.
51.          Згідно із витягом з Додатку 2 до Акта № 3 від 01.06.2016 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснено перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", включено позивача.
52.          У частині третій статті 38 Закону № 4452-IV, якою врегульовано заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, визначено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
53.          Відповідно до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України  (далі - ЦК України) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
54.          За правилами частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
55.          Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
56.          При цьому, Законом України від 16.07.2015 №629-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015 частину третю статті 38 Закону № 4452-IV доповнено пунктом 9, згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
57.          Разом з цим, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для запобігання таким зловживанням у майбутньому 15.11.2016 за № 1736-VІІІ прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших  фінансових послуг" (далі - Закон № 1736-VІІІ), яким також внесені зміни до Закону № 4452-VI.
58.          З пояснювальної записки до проекту Закону № 1736-VІІІ видно, що необхідність прийняття вказаного законопроекту виникла у зв`язку з набуттям розповсюдження схемою, за якою у приміщеннях банку фізичним особам пропонується укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами через повіреного, яким виступає банк. При цьому з метою введення в оману споживачів щодо дійсного предмета договору банк відкриває кожному клієнту банківський рахунок, з якого в подальшому кошти перераховуються на рахунки небанківських фінансових установ.
59.          Як зазначено у пояснювальній записці, за даними Фонду, із використанням саме такої схеми було ошукано за посередництвом лише ПАТ "Банк "Михайлівський" 14 тисяч фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд гривень.
60.          Крім того, зловживаючи низьким рівнем правової та фінансової культури фізичних осіб, особливо людей пенсійного віку (понад 45 відсотків фізичних осіб, постраждалих від схеми, реалізованої, зокрема, за участю ПАТ "Банк Михайлівський", є старшими 55 років), банком не надавалася таким особам чітка та однозначна інформація про те, що на кошти, залучені як позика до небанківської фінансової установи, не поширюються гарантії щодо їх відшкодування.
61.          З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому виникла необхідність внести зміни до законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", "Про банки і банківську діяльність" та "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" для врегулювання питань:
-          поширення на зазначених осіб гарантій відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
-          посилення відповідальності небанківських фінансових установ (у тому числі пов`язаних із банками), якими у зазначений вище спосіб були залучені, як позика, кошти від фізичних осіб;
-          встановлення заборони фінансовим установам залучати кошти фізичних осіб (крім учасників такої установи) із зобов`язанням щодо їх повернення, у тому числі шляхом отримання позики, у разі якщо це прямо не передбачено законом про діяльність відповідної фінансової установи;
-          встановлення обов`язку банка при виконанні функцій повіреного, агента, іншого представника або посередника із залучення коштів від фізичних осіб попередньо ознайомлювати у письмовій формі таких фізичних осіб про непоширення на їх кошти, залучені на користь третіх осіб, гарантій, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
62.          19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону № 4452-VІ, внесені Законом №1736-VІІІ, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом № 1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
63.          Фонд зобов`язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом № 1736-VІІІ розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв`язку з їх прирівнянням до вкладників.
64.          Тобто, з метою поширення гарантій Закону № 4452-VI до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не є вкладом згідно із чинним законодавством. А саме, до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором, і на день набрання чинності Законом № 1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
65.          У справі, яка розглядається, судами встановлено, що правочин по наданню позивачем позики ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних. 
66.          Поряд з цим, під час розгляду справ судами різних юрисдикцій, у рішеннях, які набрали законної сили та, зокрема, у справі № 826/20089/16, суди встановили, що 11.11.2014 між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" було укладено Договір доручення № 1, згідно з умовами якого ПАТ "Банк Михайлівський", в якості повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", як Довірителя, на умовах строковості та платності.
67.          У відповідності до предмету Договору доручення ПАТ "Банк Михайлівський" мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр"  грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою, передбаченою відповідним додатком до даного Договору доручення.
68.          На виконання вищезазначеного Договору доручення ПАТ "Банк Михайлівський"  від імені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладались з фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - Договір позики).
69.          Також під час розгляду справ судами різних юрисдикцій, у рішеннях, які набрали законної сили та, зокрема, у справі № 826/19619/16, суди встановили, що Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 01.04.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» (код за ЄДРПОУ 39841850) (далі - ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» або Товариство) та Банком було укладено Договір доручення №1 (далі - Договір доручення) згідно з умовами якого Банк, в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - Клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності.
70.          Відповідно до предмету Договору доручення Банк мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення Товариством грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою, передбаченою відповідним додатком до даного Договору доручення.
71.          На виконання вищезазначеного Договору доручення Банком від імені Товариства укладалися з фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок Товариства (далі - Договір позики). При цьому, фізичні особи (Клієнти) були обізнані в тому, що правовідносини за таким Договором позики регулюються положеннями ст. ст. 1046-1053 Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики, і, відповідно, не підпадають під гарантування вкладів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
72.          Зміст вказаних фактичних обставин свідчить про те, що у межах спірних правовідносин ПАТ "Банк Михайлівський" виступав повіреним, хоча про це й не було зазначено у договорах, укладених між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр", ТОВ "Кредитно-Інвестиційний центр.
73.          Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач був повідомлений банком під підпис про непоширення гарантій банку на кошти (залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк), станом на 19.05.2016 повернуті на рахунок позивача за договором позики з небанківською фінансовою установою. 
74.          Отже, у справі, яка розглядається, кошти позивача відповідають чітко визначеним критеріям, визначеним змінами, внесеними до Закону № 4452-VI Законом № 1736-VІІІ, а тому вони прирівнюються до вкладу, а позивач, відповідно - до вкладника.
75.          Аналогічна позиція відображена у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 21.12.2019 у справі № 823/1674/18, і Суд не вбачає підстав для відступу від неї.
76.          Суд звертає увагу, що, приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій із посиланнями на Прикінцеві Положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, зазначали: « 19 листопада 2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15 листопада 2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника».
77.          Таким чином, законом чітко встановлено, що на залучені від фізичної особи до небанківської фінансової установи кошти через банк, що виступив повіреним (агентом, іншим посередником) за відповідним договором, поширюються гарантії, визначені Законом № 4452-VI, зокрема, за наявності таких умов: 1) вкладника не поінформовано під розпис, що на такі кошти не поширюються відповідні гарантії; 2) на дату набрання чинності Законом № 1736-VIII банк віднесено до категорії неплатоспроможних.
78.          Даний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 761/12676/17.
79.          У зв`язку з тим, що судом першої інстанції не встановлено повідомлення позивача банком про те, що на кошти, які надійшли на його рахунок від третьої особи, не поширюються гарантії, визначені Законом № 4452-VI, а також станом на 19 листопада 2016 року (дата набрання чинності Законом № 1736-VIII) ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, з урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, відсутні підстави вважати, що позивач не набула статусу вкладника ПАТ «Банк Михайлівський» та на кошти, розміщені на рахунку позивача, не поширюються гарантії, визначені Законом № 4452-VI».
80.          З урахуванням наведеного, Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанції про зобов`язання включити дані про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду.
81.          Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій пунктів 2, 7- 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-IV судова палата відхиляє, оскільки зазначені положення Закону № 4452-IV до спірних відносин за участю ПАТ "Банк Михайлівський" не застосовуються з огляду на те, що ці відносини врегульовано спеціальним Законом № 1736-VIII. 
82.          Щодо висновків судів першої та апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» від 07.10.2016 № 3Г-ЕП/1335/1 про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 грошових коштів в сумі:
-           28 000,00 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000229884 від 28.04.2016 року» на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )
-           413,11 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000229884 від 28.04.2016 року» на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )
-           12001,54 грн. з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» ЄДРПОУ 39841850 з призначенням платежу «Повернення коштів з договором №980-031-000215394 від 04.04.2016 року», на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 );
-           132,79 грн. з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» ЄДРПОУ 39841850 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000215394 від 04.04.2016 року», на рахунок № НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), Суд зазначає таке.
83.          Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.
84.          За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.
85.          Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
86.          Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.
87.          Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.
88.          Відтак і права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.
89.          Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах) вимог про визнання неправомірними дій та рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.
90.          Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.
91.          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
92.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних рішень та закриття провадження в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» від 07.10.2016  № 3Г-ЕП/1335/1 про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 грошових коштів в сумі:
-           28 000,00 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000229884 від 28.04.2016 року» на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )
-           413,11 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000229884 від 28.04.2016 року» на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )
-           12001,54 грн. з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» ЄДРПОУ 39841850 з призначенням платежу «Повернення коштів з договором №980-031-000215394 від 04.04.2016 року», на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 );
-           132,79 грн. з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» ЄДРПОУ 39841850 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000215394 від 04.04.2016 року», на рахунок № НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ).

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" задовольнити частково.
2.          Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №804/3003/17 в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» від 07.10.2016 року № 3Г-ЕП/1335/1 про визнання нікчемним правочину зарахування 19.05.2016 року грошових коштів в сумі:
-           28 000,00 грн з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000229884 від 28.04.2016 року» на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )
-           413,11 грн з рахунку ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» ЄДРПОУ 39140702 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000229884 від 28.04.2016 року» на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )
-           12001,54 грн з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» ЄДРПОУ 39841850 з призначенням платежу «Повернення коштів з договором №980-031-000215394 від 04.04.2016 року», на рахунок НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )
-           132,79 грн з рахунку ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» ЄДРПОУ 39841850 з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-031-000215394 від 04.04.2016 року», на рахунок № НОМЕР_1 , що належіть ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), скасувати, провадження у справі в цій частині вимог закрити.
3.          В іншій частині Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі № 804/3003/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              С.М. Чиркін