Ухвала
 
19 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 686/24399/15-ц
провадження № 61-18676св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Перший відділ Державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області,
 
з власної ініціативи розглянув питання про виправлення описки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Першого відділу Державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії.
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у позові.
 
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 , задоволено.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року скасовано.
Позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.
Зобов`язано державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області здійснити примусове виконання виконавчого листа, виданого 28 січня 2015 року на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2011 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
 
У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 30 січня 2017 року до закінчення касаційного провадження. 
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 30 січня 2017 року скасовано. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року залишено в силі.
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно із частиною першою статті 269 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
 
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне з власної ініціативи виправити описку, допущену у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року, у якій помилково зазначено «справа № 390/426/17» замість «справа № 686/24399/15-ц».
 
Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Виправити у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року описку та вважати правильним «справа № 686/24399/15-ц» замість «справа № 390/426/17».
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                                                       І. А. Воробйова

                                                                                                                   Б. І. Гулько

                                                                                                                   Р. А. Лідовець

                                                                                                                   Ю. В. Черняк